Traducerea şi adaptarea după sonor: dani67 & Snake_Eyes
- Cine eşti? Ce faci aici? - M-am pierdut.
- Accesul e interzis. - N-am ştiut, n-am văzut niciun panou!
Sunt peste tot. Arată-mi actele.
Poarta e stricată, nu se poate sta aici.
Scuzaţi, dle, poarta era deschisă. Credeam că e o scurtătură.
- Arată-mi actele! - Ce fel de uniformă e aia?
- Eu pun întrebările aici. - A, paza privată.
Am încercat şi eu, îmi place să stau de pază.
A, da?
Poftiţi, dle, sunt dezorientat. Cred că am greşit drumul.
Sunt cam 22 kg de sârmă din cupru, 45 kg de plasă şi două capace.
Alea bine întinse.
Îţi dau 50 cenţi pentru sârmă, 15 pentru plasă, 10 pentru capace.
- Dar e sub valoarea pieţii. - Valoarea pieţii?
Ştii că poliţia a venit să întrebe de ele?
Atunci facem doi dolari pentru cupru, 30 cenţi pentru plasă şi 20 pentru capace.
- Vinde-le altuia. - Facem 1.5 dolari, 0.50 şi 0.30.
- N-am chef de negociere. - Hai că suntem aproape.
Gata, termină.
Vă fac o propunere pentru a consolida raportul nostru.
Dacă asta-i ultima ofertă, o voi accepta.
Bine, du-te la maşină şi descarcă.
Scuzaţi-mă, dle.
Caut un job.
Aş vrea să încep o carieră cu o mare oportunitate de creştere.
Sunt un om muncitor cu mari ambiţii şi tenace în a le împlini.
Nu vreau să vă dezamăgesc, dle.
Când eram la şcoală, aveam impresia că nevoile mele vor fi mereu răsplătite.
Ştiu că piaţa muncii nu garantează certitudinile promise generaţiilor trecute.
Cred, dle, că cele bune vin celui ce ştie să şi le ia.
Nici dvs n-aţi ajuns din întâmplare aici. Motto-ul meu este:
dacă vrei să câştigi la loterie, fă-ţi banii pentru bilet!
V-am spus c-am lucrat într-un garaj?
Ce spuneţi? Pot începe de mâine? Sau chiar din seara asta, dacă vreţi.
Nu.
Şi ca ucenic e bine.
Tinerii acceptă să nu fie plătiţi pentru a se face cunoscuţi.
Sunt dispus şi eu.
Nu iau un hoţ de rahat.
- Suntem primii! - Filmează din partea cealaltă.
Filmează-le maşina!
Mişcă-te! Filmează interiorul! Pentru ce naiba de plătesc?
- Înapoi! - Bine, bine!
Sângerează! Când ajunge rahatul ăsta de ambulanţă?
- Scuze! Daţi la TV? - La ştirile de dimineaţă.
- Sângele aduce audienţă. - Pe care canal?
- Pe cel care plăteşte mai mult. - Cu cât vă plăteşte pentru munca asta?
- Niciodată suficient. - Destul cât să cumpăraţi sculele astea.
Da, dar e o muncă foarte dificilă.
Cumva căutaţi oameni?
La naiba, nu.
Mulţumesc pentru timpul acordat. Aţi fost foarte amabil.
Hei, avem 2 - 11, la Rostcreast. Mişcă-ţi fundul!
Dă-te la o parte!
În direct de la CDC, LA, ştirile de la ora 6:00.
Telejurnalul pe care poţi conta.
Bună dimineaţa. Mulţumesc că sunteţi cu noi. Sunt Pat Harvey.
Bună dimineaţa şi de la Kent Shocknek.
Un bilet câştigător la Loteria milionarului a fost cumpărat într-un bar din San Diego
şi n-a mai fost încasat. Valorează 200 de milioane de dolari.
Vă întrebăm: e al vostru? Imediat vă vom da numărul.
O capcană de metal, o viaţă în pericol... Toate astea au fost filmate azi noapte
la locul unui impresionant accident pe strada 110.
Linda Flores a fost grav rănită, dar viaţa sa e salvată
mulţumită a doi curajoşi poliţişti. Impactul a provocat un incendiu.
După cum vedem în aceste imagini, agenţii de la circulaţie
şi-au riscat viaţa pentru a o salva pe tânăra mamă.
Flores a fost dusă la Spitalul St Joseph în condiţii grave, dar stabile.
A avut noroc.
- Bine, îţi dau 500 de dolari. - E o bicicletă de curse specială, dle.
E făcută pentru concursuri. E foarte uşoară,
cu cadrul din fibră de carbon şi ghidonul ce favorizează poziţia aerodinamică.
Are schimbător de viteze în 37 de trepte. Cântăreşte mai puţin de trei kile.
- Am câştigat turul Mexicului pe ea. - Fie, facem 700.
- Nouă costă 8.000. - 700.
- Facem 2.500 şi un cadou. - Nu există biciclete cu 37 de trepte.
- 2.000. - Nu.
- Aş putea vorbi cu şeful? - Eu sunt şeful.
- 800 şi marfă la schimb? - Ce ai nevoie?
O cameră video şi scaner de poliţie.
Cod 415, 13932 pe Telarosa. Suspect 1: 71 de ani, bărbat de culoare.
Suspectul doi: Bărbat de culoare, minor. Fără alte descrieri
Cod 2, eveniment 3379, identificativ 25.
- Hei, cine naiba eşti? - Liber profesionist.
- Ce faci? - Filmări pentru televiziune.
- Înapoi! - Ce se-ntâmplă?
- Ţi-am spus să pleci! - Filmez puţin şi plec.
- Ce e de filmat? - Nu ştiu, spuneţi-mi dvs.
Pleacă acum sau te arestez.
- Da, dle. - Haide! Pleacă!
Suflă... mai tare.
Pleacă de aici cu camera de filmat! Pleacă!
Uite că nu glumesc.
Către toate unităţile!
Ambulanţa 11, accident în zona aeroportului...
- Respiră foarte greu. - Are o rană la abdomen, băieţi.
- Continuaţi să presaţi! - Da, bine.
- E bine aşa. - Hai! Hai!
Înapoi!
- Sângerează. - Rahat.
- Îi punem o perfuzie? - Da, cu debit mare.
- Bine. - Nu are puls.
Hei, tu, stai în spate!
Du-te de aici! Ai înţeles, prostule?
Bine!
- Bine! - Înapoi! La 30 m. Mişcă-te!
Şi tu la fel, la 30 de metri!
Te-ai băgat ca fraierul. Mergea perfect şi te-ai băgat aiurea.
Lua-te-ar naiba! Aici e lume care vrea să muncească.
Trimiteţi un jurnalist între Wester şi 1. Da, să vină. Un schimb de focuri.
Am filmarea cu rănitul şi ajutoarele.
Nu, dar poliţia spune că au încercat să fure o maşină,
iar rănitul e proprietarul. E un asiatic şi e grav. Bine.
Ascultă, am o înregistrare de 60 secunde cu un comerciant şi cu vecinul.
500. Da' cât îmi dai? 400?
300, batem palma.
Tu ce naiba vrei?
Pleacă!
Deschidem cu schimbul de focuri la Dawn.
- Dawn? - Da, punem un afiş.
- Crezi că va fi suficient? - Frank, nu eu decid.
Scuzaţi-mă.
- Ascultaţi. Am filmări live. - Pe hol la dreapta.
- Uite. - Bine, pune aici copii cu mâna pe uşă.
Dă-i drumu' de la 2:16.
- Bine. - Apoi aş vrea puţin zgomot.
Bagă-mi câinele care latră, apoi plânsetul copilului ca fond.
- Bine? - Bine.
- Tu eşti noul cameraman? - Nu, nu sunt eu.
Mă cheamă Lou Bloom, am o înregistrare de vânzare.
- Eşti un stringer? - Poftim?
Pentru cine lucraţi?
- Deocamdată pentru mine. - Bine, mergeţi la Frank, e alături.
- Care-i timpul? - 2 minute şi 6 secunde.
Ce video ai adus?
Ceva ce sunt sigur că vă va interesa mult.
- Ce anume? - Un schimb de focuri.
Au tras într-unul de mai multe ori. Era la pământ şi sângera.
M-aş mira dac-ar supravieţui. Au vrut să-i fure maşina.
- Între Wester şi str.1? - Da, exact.
- Mulţumesc, ni-l aduce Vince. - Da, era şi el.
Dar eu eram mai aproape de rănit, de aceea...
Bine, să vedem.
Puteţi da înainte!
Înainte...
Mai înainte.
Iată, de aici.
Sfinte Sisoe!
Scuze, vii să vezi ceva?
- Ce este? - Lou Bloom, Frank Kruse.
- Încântat. - Redactorul şef.
Ia-o de la capăt.
Cu asta deschidem. Trimitem imediat o echipă de legătură.
Îl vreau pentru 5:00, apoi la 5:30. Îi avertizăm că imaginile sunt tari.
- Vrei să le publici? - Cu un avertisment.
- Este excesiv. - Ar trebui s-avem mereu.
Nu contează, la ora aia se ia micul dejun.
Apoi vor vorbi la muncă.
Leagă-l de furtul maşinii de luna trecută şi de cel al dubei în Palms.
- Când a fost? În martie? - Da.
Un val de furturi de maşini. Ăsta e titlul.
Sună familia victimei. O declaraţie de-a lor e importantă.
Bine. Cât vrei?
- E la vânzare pentru o mie de dolari. - Nu e posibil.
La ora asta unde l-ai mai putea vinde? Apoi, e jalnic.
Îţi pot da 250 de dolari. Ce faci? Îi accepţi?
Uite-i! Cumpără-ţi scule mai bune şi un microfon pentru interviuri.
- Ai un ochi bun. - Mulţumesc.
Sunt la început, iar un compliment de la o profesionistă ca dvs e minunat.
Te voi ajuta, dacă pot.
Între timp, mă poţi ajuta tu, sunându-ne primii.
- Vreau să mă cauţi când ai ceva bun. - Ceva ca ăsta?
- Exact. - Sângeros.
Da, dar nu e absolut necesar. Ne interesează crimele, dar nu toate.
Un furt de maşină la Compton nu e o ştire prea grozavă.
Spectatorii noştrii sunt mai interesaţi de criminalitate
în cartierele selecte.
Asta înseamnă că victimele trebuie să fie albi şi bogaţi.
Răni din cauza ignoranţei sau a sărăciei.
- Doar crime? - Nu, chiar şi accidente.
- Maşini, trenuri, avioane, incendii. - Dar cu sânge.
Important e să fie eficiente.
Dacă vrei o imagine clară a ceea ce trimitem în undă,
gândeşte-te la noi ca o o femeie ce aleargă urlând pe stradă cu gâtul tăiat.
Am înţeles. Eu învăţ foarte repede.
- Mă veţi vedea din nou aici. - Sunt convinsă.
În direct din studiourile KWLA, Los Angeles, ştirile de dimineaţă.
Jurnalul tău.
A dat o fugă în farmacie pentru a-şi ajuta soţia bolnavă
şi a plătit cu viaţa. În direct pentru noi Ron De La Cruz.
Un gest de iubire a fost spulberat de un atac mortal la 2:00 din noapte.
Richard Cho, 68 ani, se-ntorcea de la farmacie
şi-a fost surprins de un bărbat înarmat cu o armă de 9mm.
Poliţia a declarat că agresorul voia să-i fure maşina.
Brutalitatea tragediei, ultimele clipe ale victimei
au fost surprinse într-un video cu un impact puternic emoţional,
pe care vi-l arătăm chiar acum. Recomandat doar adulţilor.
Paramedicii s-au străduit din răsputeri să-i salveze viaţa,
dar, în ciuda eforturilor eroice, acest soţ şi tată devotat
a fost declarat mort la spital.
E alarmant că e vorba despre al treilea furt de maşină
ce se sfârşeşte astfel din ultimele luni.
Rezidenţii cartierului sunt îngrijoraţi, iar poliţia n-are suspecţi.
- Salut. Scuze pentru întârziere. - Tu eşti Richard?
- Erik. - Eu sunt Louis Bloom.
- Îmi pare bine. - Spune-mi Lou.
- Bine. - Ia loc.
Îţi explic.
Am pierdut un angajat şi caut pe cineva să-l înlocuiască.
Bine, dar anunţul nu spune despre ce e vorba.
- E o şansă bună pentru un om norocos. - Bine.
Spune-mi despre joburile precedente şi ce ai învăţat din fiecare.
Joburile mele...
Am fost grădinar pentru două luni.
Tăiam iarba, chestii din astea.
Cum sunt alergic, mi-am dat demisia.
- Alte joburi? - Ceva de o săptămână pe ici pe colo.
Şi ar trebui să te angajez?
Spune-mi despre tine.
- Dă-i drumu'! - Bine.
Nu sunt bogat, se vede.
Am luat trei autobuze ca să vin aici, am terminat liceul, am nevoie de muncă.
Sunt dispus să fac orice, aşa că, angajează-mă.
- Ce adresă ai? - N-am una, nu sunt stabil acum.
- N-ai un acoperiş! - O perioadă am avut.
- Te prostituezi. - Pe stradă, nu.
- Nu era o întrebare. - Sunt heterosexual.
Mulţi heterosexuali fac asta. Ai permis de conducere?
- Da. - Ştii bine LA?
- Da, cum să nu, m-am născut aici. - Poţi începe din seara asta?
Ce să fac?
Am o afacere înfloritoare cu filmări jurnalistice.
Facem servicii de cronică. Poate ai văzut înregistrarea mea azi.
- Furtul de maşină cu mortul. - N-am televizor, dar pare grozav.
- Un celular ai? - Da.
- Şi are GPS? - Da, are.
- Felicitări, eşti angajat. - Perfect.
Munca ta va fi să asculţi radiofrecvenţele de urgenţă,
să înveţi codurile, să mă ajuţi cu străzile
şi să ai grijă de maşină.
- Bine, dar plata cât e? - E ucenicie, îmi pare rău.
Scuze, dar nu pot. Am nevoie de bani.
Îţi dau ocazia să vezi cum se lucrează în firma mea.
Şi nu e ceva neobişnuit să-mi angajez ucenicii definitiv.
Ştiu, dar...
Trebuie să fiu plătit, am nevoie să câştig ceva.
- Îţi dau 30 de dolari pe seară. - Perfect.
Perfect, mulţumesc, mulţumesc.
4 la 27 cere codul 10
pentru a elibera frecvenţa şi a pentru a face arestările.
Codul 2 înseamnă să intervină cu luminile stinse.
- Dar codul 3? - Intervenţie cu sirene.
Da, corect! Grozav.
2 la 1, codul 2.
- Trebuie să mergem. - Nu.
Nu ne interesează victimele ce locuiesc între a 6-a şi Rampart.
- Mă duc să iau apă, vrei ceva? - Nu, mulţumesc.
Clădire în flăcări... Staţia 58, maşina 58.
Clădire în flăcări!
- Pe unde s-o iau? - Trebuie s-o iei prima la dreapta,
dar te rog s-o iei mai încet.
Rahat, mergi prea repede!
Richard, eşti pe fază? Pe unde trebuie s-o iau?
Prima la stânga!
Spune-mi mai devreme de-acum pe unde trebuie s-o iau!
- Pe unde o iau acum? - Continui aşa pentru 5, ba nu, pentru 6.
- Apoi la dreapta. - Pe ce stradă?
Rahat, am greşit! Era 5!
Erau 5 străzi.
- L-au dus deja? - Ambulanţa a plecat acum 2 minute.
Eşti în întârziere cu o viaţă. Frumoasă videocameră ai!
Am irosit 5 dolari ca s-ajungem aici. Pentru tine nu sunt o grămadă de bani?
Îmi pare rău, nu reuşeam să urmăresc ecranul.
Conduceai prea repede.
Mai întâi, nu-mi răspunde arătându-mi problema.
Am deja destule. Propune-mi o soluţie. Aşa putem decide împreună.
Bine. Poate nu mă grăbeşti.
Fără grabă, bine, am să ţin cont.
Ştii, au analizat orice sistem bazat pe colaborare,
de la bancurile de peşti la echipele profesioniste de hochei,
iar cercetătorii au demonstrat că cheia succesului e comunicarea.
- Ştii cum se alimentează frica? - Cum?
Realitatea falselor evidenţe.
- Conduci prea repede, la naiba! - Nu fi mereu stresat, face rău sănătăţii.
Când ai chef, spune-mi unde trebuie să merg.
La stânga, pe a 3-a, 6 străzi.
Caută un loc bun pentru parcare. Să nu rămâi blocat!
- Dle, ce s-a-ntâmplat? - Ce naiba vrei?
- Dnă, scuzaţi, ce s-a-ntâmplat? - A fost un schimb de focuri.
Le-am spus poliţiştilor că avea un pistol, dar ălora nu le-a păsat nici cât un căcat.
- Putem relua fără cuvinte urâte? - N-am chef.
- Vor transmite la tv. - A, da? N-am televizor.
S-a terminat.
Foarte frumos.
E fantastic.
Excelent, Lou! Excelent.
- N-ai luat declaraţii cuplului? - I-am filmat.
I-am luat o declaraţie unei vecine, dar a vorbit urât, se poate tăia.
- Cum naiba ai intrat în casă? - Uşa era deschisă.
- Te-au lăsat să intri? - Am cerut permisiunea, nu era nimeni...
Singura secvenţă cu cuplul e de la fereastră.
- Poliţia i-a alungat pe toţi. - Nu-mi place.
- Ce anume? - S-a furişat ilegal în casă.
Niciun prim plan cu proprietarii şi avem numele din corespondenţa personală.
- Scuze, dar era o reclamă. - Nu-mi place oricum.
- Va ieşi ceva grozav. - E treaba mea asta.
Ba nu.
Treaba ta e să scrii tweet-ul zilei şi să-i spui lui Debb
să stea din profil când face prognoza vremii.
Îl transmitem.
Mi-a plăcut cum l-ai luat pe Frank. N-ai înmuiat adevărul sau l-ai diluat.
Să fii clar cu obiectivele tale e mai eficient decât să-ncerci
să le afirmi în mod diplomatic.
- Ai experienţă în munca de birou? - Eu? Nu, nu!
- Cum de ştii toate astea? - Studiez mult online.
- A, da? - Ce anume?
Orice. Îmi petrec ziua la computer.
Nu sunt de o anumită formaţie, dar poţi găsi de toate, de cauţi suficient.
Anul trecut am făcut un curs online de conducere a unei activităţi.
Şi am învăţat că trebuie să ai un plan de afaceri înainte să-ncepi o activitate.
Şi motivul pentru care urmezi obiectivul e la fel de important ca însăşi obiectivul.
Siteul ne sfătuia să dăm un răspuns la o întrebare,
înainte să te decizi pe ce să te axezi. Întrebarea era:
ce-mi place să fac?
Ni se sugera să facem o listă cu punctele tari şi cele slabe,
ce ştiu să fac şi ce nu ştiu să fac.
Poate că ar trebui să-mi aprofundez cunoştinţele,
sau să lucrez cu lucruri despre care nu ştiu nimic.
Mi-am reexaminat lista de curând.
Şi mă gândeam că serviciile de televiziune sunt ceva ce-mi place să fac.
Şi mai pare că mă pricep.
La televizor pare atât de adevărat!
Da, ai dreptate!
Scuză-mă, am nişte treabă. Îţi găseşti cecul la intrare.
- Ai făcut o treabă excelentă. - Mulţumesc, înseamnă mult pentru mine.
La revedere.
E coşmarul oricărui părinte.
Imaginaţi-vă că-i cântaţi un cântec de leagăn copilului dvs,
că-l acoperiţi cu pătura şi că trebuie să-l protejaţi
de un foc de arme de mare calibru trase în casa voastră.
Pentru Rita a devenit o teribilă realitate, când apartamentul unui vecin a devenit...
Sunt impresionat de progresele tale. Faci o treabă excelentă.
Dar ai vărsat benzină pe maşină şi corodează vopseaua.
Trebuie să fii mult mai atent că data viitoare mă voi simţi obligat
să te concediez, ca să ştii.
BED BATH & BEYOND, da, îmi place magazinul acela.
E un loc perfect să faci pace cu ceea ce nu posezi,
să trăieşti cu ceea ce nu ai, corect? Tu crezi?
Accident cu răniţi în cartierul bogaţilor! Numai bun pentru jurnal!
Scuzaţi, ce s-a-ntâmplat?
Cred că ne-am ciocnit frontal. E un mort pe stradă, o femeie.
- Aţi văzut ce s-a-ntâmplat? - Am ajuns mai târziu.
- Ce s-a-ntâmplat? - Îmi iei camera aia din faţă?
Pleacă! Încerc să sun după ajutoare!
Nu, nu! Bărbatul mort e pe stradă.
Nenorocitule!
Uite.
Ben poartă aceeaşi cravată aurită vinerea.
Deschidem cu videoul tău a treia oară în săptămâna asta.
Studiez cadrul.
Un bun cadru nu numai că atrage ochiul pe imagine,
dar îl şi reţine mai mult, eliminând bariera dintre subiect şi cadru.
- E sânge acela? - Nu cred.
Am citit recent despre un restaurant mexican, Cabanitta, îl ştii?
Ai şi pe mânecă.
N-am văzut.
Îţi place mâncarea mexicană, Nina?
Da.
Cabanitta a fost numit adevărata aromă din Ciudat de Mexico.
Vrei să vii cu mine? Cred că ne vom distra.
- Mulţumesc, dar am treabă. - Sâmbătă nu lucrezi, aşa-i?
Am o regulă, nu ies cu colegii. Şi am dublul anilor tăi.
Ador femeile mature şi nu suntem colegi, eşti doar o clientă.
- Iar eu nu vreau să se schimbe ceva. - Şi dacă se schimbă în urma refuzului tău?
- La asta te referi? - N-am zis nimic.
Hei, Lou, sunt John Loden. Bună treabă azi noapte.
- Se terminase totul când am ajuns noi. - Mă aşteptai?
Treceam pe aici şi-am văzut maşina.
Livrezi singur marfa, nu? Nimeni nu mai face asta.
Trebuie să te dotezi, dacă vrei să rămâi în afacere.
Pui înregistrarea pe computer, o montezi la faţa locului,
apoi o încarci pe un server şi-ţi anunţi clienţii că ai ceva de vândut.
Altfel pierzi o grămadă de timp.
Ştiu că acum îţi merge bine, dar e o junglă jobul ăsta.
Uită-te la mine. Umblu noaptea de 14 ani.
- Îmi cumpăr acum încă o maşină. - Serios? Nu ştiam!
Va fi o adevărată rampă.
Voi ajunge în jumătate de timp. Organizez şi o centrală de ascultare.
Doar bobocii ascultă şi conduc.
- Îţi place Canon 305? - N-am mai folosit în viaţa mea.
Costă 6.000 de dolari, 2,4 megapixeli, vedere de noapte
şi un zoom de 18:1. Te aşteaptă.
- Am deja o a doua cameră. - Vreau să preiei a doua maşină.
Două echipe, jumătate de spaţiu de acoperit şi ştiu ce gândeşti:
jumătate din bani, dar aşa vom vinde dublu.
Pentru că vom fi mereu primii la faţa locului.
De ce să concurăm? Să lucrăm împreună.
Poţi folosi permisul meu de jurnalist, cunoscuţii mei din poliţie.
Gândeşte-te, e marele pas către un nivel superior.
Vom face bani cu grămada. Amândoi putem monopoliza sectorul.
Îţi mulţumesc pentru ofertă, dar să lucrez autonom
e în concordanţă cu obiectivele mele.
- Mai gândeşte-te vreo două zile. - Nu, ai nevoie de altcineva.
Nu pierde trenul ăsta, vom ajunge primii la fiecare apel.
Continui să vorbeşti ca şi cum aş fi interesat, dar nu-i aşa.
Probabil nu ai înţeles care-i oferta mea pentru că altfel mi-a fi stat în genunchi.
M-ai fi întrebat: ce-nseamnă asta, ce-nseamnă aia?
În momentul ăsta te-aş lua de o ureche şi să-ţi scuip în faţă:
mă doare-n fund.
În schimb, mă voi duce acasă să-mi fac nişte socoteli.
Du-te naibii, prostule!
Am dormit până la 5:00. Mă simt obosită.
Poate e mai bine să luăm micul dejun.
Pariez că eşti frumoasă în orice ceas al zilei.
Aş zice că eşti mai frumoasă decât Lisa Mays.
Îmi place cum îţi faci ochii şi-mi place şi parfumul tău.
Ia spune-mi, de unde eşti?
Din partea de nord a Valley.
Câteodată apelurile mă duc acolo, dar nu mai e nimeni cunoscut.
- Eşti din Philadelphia Pennsylvania. - De unde ştii?
E pe net. Totul e pe net despre tine.
Nu chiar tot, dar destul.
Am văzut înregistrările tale de când erai un reporter.
- Sigur că te mai uiţi şi tu la ele. - O. Doamne, nu!
Nu şi fără un pahar în mână.
- Eu îmi revăd mereu munca. - Vrei să devii un reporter?
- Mulţi vor timp de emisie. - Nu şi eu.
Vreau să fiu cel ce deţine staţia ce deţine camera.
Afacerile-mi merg bine, dar ca să urc trebuie să fiu cu un pas înaintea altora,
să-mi asum riscurile.
Am nevoie de bani ca să mă pot extinde.
Mai vrei o Margherita?
Mi-ajunge una.
Mulţumesc că ai venit.
Sunt într-un moment în care aş vrea să găsesc pe cineva
care să-mi devină tovarăşă de viaţă,
cu care să-mi împart munca, orarul şi toate celelalte.
Ţi-aş putea face o listă, dar ai înţeles, nu?
Da. Îţi urez s-o găseşti repede.
Vezi, cred c-am găsit-o deja.
Bine.
Vreau să fiu sinceră cu tine.
Am venit la cină doar din curtoazie profesională.
Mulţumesc.
Nu cred că-i un mister că singur v-am mărit valoarea absolută a audienţei voatre.
- Ai mărit valoarea noastră absolută? - Doar ştii că-nvăţ repede.
Am mai vorbit într-o ocazie asemănătoare cu puţin timp în urmă.
- Îţi aminteşti, da? Sau poate că nu. - Da.
De exemplu, în ultima vreme am descoperit
că majoritatea americanilor urmăresc televiziunile locale.
Am mai aflat că într-o jumătate de oră de jurnale
tot ceea ce priveşte forţele de ordine, economia, transporturile, educaţia
şi imigraţia sunt cuprinse în doar 22 de secunde.
În schimb, crimele locale nu sunt doar în deschidere,
ci ocupă şi mult timp, în medie 5 minute şi 7 secunde.
KWLA se bazează pe astfel de poveşti.
Cu scăderea criminalităţii în LA, poveştile pe care vi le furnizez
devin preţioase. Sunt ca animalele rare.
Nevoile voastre vor creşte după analiza de luna viitoare.
Păi, da, sigur că apreciem ceea ce faci.
Să fii singur are desigur avantaje.
Ai timp să faci ce vrei: să studiezi, să plănuieşti,
dar nu poţi relaţiona fizic cu o persoană decât în faza de curtare.
Unde vrei s-ajungi?
Ştii, Nina. Pe tine te vreau.
Aşa cum tu vrei să-ţi păstrezi locul de muncă.
Ascultă, pentru început, n-am nevoie să-mi apăr locul de muncă.
Eşti directorul jurnalului la ora vampirilor
al canalului cu cea mai proastă audienţă din LA, iar tu o ştii.
Noi avem un raport aproape exclusiv. M-aş putea duce la alţii.
Trebuie să cred că eşti parte activă în tranzacţia asta.
- Poftiţi. - Mulţumesc.
Unde-ai găsit curajul să-mi sugerezi aşa ceva?
- Vorbim. - Ba nu, nu mai e nimic de spus.
Atunci pleacă.
Ascultă, tu eşti foarte bun. Te plătim bine, foarte bine.
Întotdeauna am făcut-o.
Dacă vrei, putem încheia un contract de exclusivitate.
Ai câştiga şi mai mult.
Te-aş putea lua ca furnizor cu rol de asistent în producţie,
astfel ai învăţa meseria din interior. E ceva ce te interesa.
Nu mă asculţi, Nina.
Din câte ştiu, n-ai stat mai mult de doi ani la o staţie
şi-n curând se termină al doilea an al tău.
Îmi imaginez că ai un contract pe durata asta
şi SHARE-ul de luna viitoare va fi decisiv.
- Aşadar, mă ameninţi că dacă nu... - Negociez.
- Mă ameninţi că nu-mi mai vinzi? - E alegerea ta.
Adevăratul preţ al unui video e cât e dispus cineva să plătească.
- Tu vrei ceva, eu te vreau pe tine. - Ca să mă regulezi?
- Chiar şi ca prietenă. - Iisuse, prietenii nu te presează
ca să te reguleze.
Nu, nu-i adevărat, Nina, pentru că, aşa cum desigur vei afla,
un prieten e un dar pe care ţi-l faci singur.
Ia-o la stânga şi apoi drept înainte până la Ramp.
- Trebuie s-o luăm pe a 5-a? - Da.
- Pe a 2-a până la a 5-a şi apoi pe 110. - Ai citit ieri noutăţile despre trafic?
- Dacă le-am citit? Da, le-am citit. - Şi ce spuneau despre a 5-a?
- Bine, doar m-am uitat puţin. - Era scris că vor fi în lucru
în următoarele trei săptămâni.
Acum după de pe a 2-a pe 101 şi de acolo pe 110.
- Tu zici juma de duzină, eu zic 6. - Nu fi şmecher, nu despre asta-i vorba.
Ci că spui c-ai citit ceva ce n-ai citit.
Sunt o persoană raţională, dar nu-mi place să mi se spună minciuni.
Bine, atunci când îmi dai o mărire? Şi asta e o chestie raţională.
Îmi spui mereu că trebuie să-mi evaluezi serviciile, dar când o vei face?
De două luni mă chinui aici. Nu mă interesează promisiunile tale.
- Eu dorm într-un garaj! - În situaţia ta economică
nu se poate negocia plata.
Multe firme au un salariu de început. În teorie, putem vorbi de alte oferte,
dar nu e cazul tău deocamdată.
Est 498, unitatea 91, direcţie nord, echipa 12.
Avion prăbuşit.
- Mergem la avion. - Suntem la 22 de minute de Foothill
şi la 5 de accident. Ce facem? - Au chemat multe ajutoare.
Du-mă acolo, te rog!
Nu e voie.
S-a terminat, pleacă.
Aţi ajuns târziu.
Amice, cinci victime! Urlau şi plângeau! Era totul în flăcări aici.
E al meu, în exclusivitate! Sunt un monstru!
Cealaltă maşină e la accident!
Am încercat să te ajut, amice, să te învăţ câte ceva.
Bine ai venit în viitor, frăţioare!
Un accident stradal. Nicio imagine nu e impresionantă.
- Nu pot folosi nimic. Nu mai ai nimic? - O bătaie la Corona.
- Unde-i accidentul aviatic din Foothill? - Ideea mea a fost mereu
- să-ţi aduc poveşti locale. - Şi canalul 2 îl are.
- Cu el vor deschide. - Le urez noroc.
- Acum uită-te la bătaia de la Corona. - Nu mă interesează evenimentul acela!
Ştii cât de importantă e săptămâna asta! Prostia asta e moartea mea!
Îţi înţeleg frustrarea, încercam să nu fiu prea dur cu mine.
Te-am prezentat celor de sus ca salvatorul SHARE-ului!
Şi acum nu am altceva decât o inutilă bătaie.
- La Corona! - Îl vrei? Da sau ba!
Vreau să-mi aduci lucruri decente, ceva ce telespectatorii nu pot ignora.
La naiba, vreau doar ce mi-ai promis!
Bună ziua, mulţumim că sunteţi cu noi.
Deschidem cu o tragedie ce-a avut loc la Santa Susana
unde un avion s-a prăbuşit provocând moartea tuturor pasagerilor.
De când pe Coldwater se ajunge mai repede ca pe Loren?
La ce te gândeai?
Ţi-am zis că trebuie să m-asculţi când vorbesc.
Te ascult! Am ales Coldwater pentru că sunt şase semafoare.
Dar pe Loren se poate depăşi. Aşa nu pot până la 21.
Mereu aceeaşi poveste! Am ales drumul ăsta.
Dacă preferai Loren, puteai să-mi spui înainte!
Ţi-ai fi dat seama şi singur!
dacă nu credeam că poţi, nu-ţi mai scoteam ochii pentru drumuri!
Cred că tu ştii asta!
Sigur, e posibil să am o părere mai bună decât a ta.
La naiba!
Ce naiba faci?
Ca s-ajungem la un accident de maşină la Morpark. Cui îi pasă?
De ce nu ne-am dus la violul din parcul Griffith ca toţi ceilalţi?
O, la naiba! La naiba! Aceea e dubiţa lui Mayhem.
John Loden şi celălalt. Cum se cheamă? Marcus, cred!
Parchează maşina şi ia videocamera.
Cum s-o fi întâmplat?
După martori, conducea cu mare viteză. Se ducea la parcul Grifith.
A ajuns în stâlpul de lumină, dar nu mai era nicio maşină.
Cum de-o fi ajuns în stâlp?
- Nu filma, e unul de-ai noştri. - Nu mai e, suntem profesionişti!
E jobul nostru.
N-avem voie aici.
- Cer ajutorul! Suspectează o răpire! - Suntem la cinci străzi, întoarce!
În capătul străzii, suntem aproape. E una din astea, uite-o!
Am ajuns înaintea poliţiei.
- Ce trebuie să fac? - Ştii ce trebuie să faci.
Ce se-ntâmplă?
- Plecăm? - Ce? Ce-i înăuntru? Ce-ai văzut?
- Ce-ai văzut? - Puteai intra, dacă eşti atât de curios.
Pentru asta te plătesc. Trebuie să arăţi spirit de iniţiativă.
Nu-i un mod mai bun de a ajunge la o securitate a muncii
dacă nu să-ţi faci angajatul indispensabil.
- Am auzit focuri de armă - Un motiv în plus ca să intri să m-ajuţi!
Ai fi putut învăţa ceva util pentru creşterea ta personală!
- Rămâi în maşină? - De ce?
Pentru că spun eu.
De mai bine de o oră te sun.
Data viitoare, dacă n-ai nimic pentru mine, încearcă să nu-mi ignori apelurile!
- Dar eu am ceva. - Ce ai?
Triplă omucidere într-o vilă din Granada Hils.
- Dar de-abia au anunţat! - Am ajuns înaintea poliţiei.
Aşadar, îl ai?
Nu-ţi voi face lista beneficiilor pe care le vei trage de aici.
- Priveşte şi vei concluziona singură. - Puteai trimite pe cineva.
- De ce nu m-ai sunat? - Pentru a-mi mări puterea de negociere.
Frank, Jenni, imediat în sala 2.
Să vină Linda.
Crimele din Granada, înregistrarea a fost făcută înainte să vină poliţia.
Mai sunt 10 minute până la jurnal. Ce pot arăta?
- Legal? - Nu, moral! Sigur că legal!
- I-au identificat? - Abia s-a-ntâmplat.
Aşa că, cred că nu, şi e doar una din probleme.
Nu-i putem arăta până nu sunt anunţate neamurile.
- Dar nu vrem să-i identificăm. - Le arăţi chipurile.
Atunci le ascundem chipurile.
- Cine ţi l-a adus? - Un stringer.
- Bună, Linda, sunt Lou. - Doamne, e un copil mort în pătuţ.
- Ba nu, pătuţul era gol. - Vreau să ştiu dacă violăm legea.
Ascunzi chipurile, nu anunţi adresa. Bagă-l şi cred că... nu ştiu.
- Cred că merge. - Legal, da, etic nu.
- Ăsta nu e Harford. - Încălcăm orice cod deontologic.
- Ai văzut audienţa? Voi risca o amendă. - Cât ai plătit?
Preţul nu a fost încă negociat.
Lăsaţi-ne un minut, mulţumesc.
- Cât vrei? - 100 de mii de dolari?
- Cât? - 50 de mii?
- Vreau o sumă. - Ţi-am dat două.
- Trei mii. - Ca pentru cel cu camionul restaurant.
- Erau mai mulţi morţi. - Dar erau nişte bieţi mexicani
într-un chioşc ambulant, din care doi erau clandestini.
Aici sunt trei albi înstăriţi ucişi în casa lor,
dintre care una e menajera masacrată în propriu-i pat.
Te cunosc, Nina.
Ştiu că excitarea pe care o simţi e mai mare decât suma pe care mi-o oferi.
- 5 mii. - 30 de mii.
- 7 mii. - 20.
- 8. - 15.
- 9. - 15.
- 10. - 15.
- Spune-mi o sumă serioasă. - 15 mii.
Nici vorbă, nu există precedent, 10 e ultima ofertă.
Bine.
- Bine? Unde te duci? - Canalul 7 m-a contactat de multe ori.
Directorul mi-a dat numărul său. Îmi vor face o ofertă mai bună.
- E la un minut de aici. - Stai!
- 12. - 15.
Nu pot cheltui bugetul pe o lună pentru o singură poveste.
Şi dacă nu s-ar termina? Asasinii au reuşit să fugă.
Sunt liberi, se plimbă printre noi.
Dac-aş avea o familie, o casă, aş sta cu mare grijă.
Vreau să fiu ţinut la curent cu povestea asta.
Cu înregistrările astea lumea o va urmări pe canalul tău.
Îmi placi, Nina, şi abia aştept să fiu cu tine,
dar aş vrea să înţelegi că în afară de cei 15 mii,
mai vreau şi altele.
Începând din dimineaţa asta vreau să fiu creditat de prezentator.
Firma mea e VideoProductionNews înregistrări jurnalistice profesionale.
Exact aşa vreau să fie amintită.
Şi vreau să fiu prezent la transmitere,
să-ţi cunosc echipa, directorul reţelei, regizorul, directorii
pentru a stabili relaţii personale. Aş vrea să-i cunosc din dimineaţa asta.
Vreau să fiu prezentat ca proprietarul şi preşedintele lui VPN.
Şi le vei spune de tot ce ţi-am adus.
Şi n-am terminat. Mai vreau să terminăm cu negocierea.
Am câştiga timp.
Dacă-ţi cer un preţ, înseamnă că preţul e acela.
Şi să fii convinsă că am stabilit suma cu multă atenţie.
Când spun că vreau toate astea, înseamnă că le vreau.
Aşa că, nu mă fă să ţi le cer iar. Ultima mea cerere, Nina,
e să faci ceea ce-ţi cer când suntem singuri la tine acasă,
nu ca ultima dată.
Aşadar, facem aşa...
Mai am şi accidentul de la Morpark. Era o echipă de televiziune.
Ar fi deja suficient pentru deschidere.
Azi ţi-l pot da gratis.
Aşadar, suntem de acord?
- Lisa Mays, Ben Waterman, Lou Bloom. - Salut.
- Lou, a filmat accidentul din canion. - A, da, e magnific.
Compania mea, VPN.
Ţin să vă spun că munca pe care o faceţi e incredibil de utilă.
- Foarte amabil. - Foarte drăguţ.
Filmatul e lung, îl putem elimina.
Intraţi în undă în 20 de secunde. E bine, Lisa? 20 de secunde.
Spune camerei 2 că vreau un plan mai bun.
- Unde-i titlul? - Vrei un titlu?
Casa ororilor! Despre ce am vorbit mai înainte?
Pregătesc imediat. În undă peste 10 secunde.
9, 8, 7, 6
5, 4, 3,
2, 1, sigla.
Daţi drumul la microfoane.
O bună dimineaţă cu ştirile de la KWLA.
Acum mai puţin de jumătate de oră am fost informaţi despre o triplă crimă
într-o vilă din zona Granada Hils. Numărul morţilor nu e confirmat.
- Camera 2. - Poliţia nu a dat niciun detaliu.
Dar noi putem să vă arătăm imaginile luate la scena crimei
unde se văd trei cadavre.
Vom vedea câteva imagini în această ediţie, dar vom vedea altele la următoarele.
Videoul e pregătit. Îi daţi drumul când vreţi.
Repet, vă arătăm în exclusivitate...
Imaginile sunt tari, spuneţi asta.
Înainte de a-l transmite, să-i avertizăm pe telespectatori
că e vorba despre imagini foarte tari.
Mi se spune din regie că înregistrarea e pregătită.
- Îi putem da drumu'. - Bine, să-l urmărim.
Astea sunt imaginile pe care le-am obţinut în exclusivitate de la VPN,
un serviciu profesional de filmări pentru ştiri.
Iată, pe aceste scări vedem o armă. Pare o armă modernă de război.
Probabil e arma crimei. Acum intrăm.
- Pare o casă foarte elegantă. - Da, e foarte frumoasă,
într-un cartier foarte sigur, sau în ceea ce-am considera foarte sigur.
- E primul cadavru. - Se vede foarte clar
o femeie tânără pe o canapea. Toate feţele au fost acoperite.
- Au fugit, sunt în libertate. - Ceea ce vedem
e primul din cele trei cadavre găsite în vila aceasta din Granada Hils.
Nu ştim dacă asasinii sunt mai mulţi. Ceea ce e sigur e că sunt în libertate.
Au reuşit să fugă. Dacă ne gândim, e ceva înspăimântător.
- Repetă. - Da, înspăimântător şi îngrijorător,
dată fiind ferocitatea acestor imagini. Ia uitaţi-vă pe podea.
Lisa, ce-i aia? O haină plină de sânge?
- Pregătiţi cu 2. - O cămaşă de mătase pare.
- E înspăimântător. - Aşteaptă 2.
- Ne mutăm într-unul din dormitoare. - Au fugit, repetă!
Acesta e al treilea cadavru. Responsabilii n-au fost găsiţi.
Încă o dată.
E o mare îngrijorare nu doar pentru locuitorii acestui cartier,
- ci pentru întregul LA. - Chiar tot sudul Californiei.
Băgaţi publicitate la sfârşit.
Reamintim. într-unul din cartierele cele mai liniştite şi sigure din Valley.
Asta e camera unui copil. Sperăm că nu e nimeni în pătuţ.
Ne rugăm cu toţii să fie gol, pentru că e clar că-i camera unui copil.
Mulţumesc Cerului, pătuţul e gol.
Mai sunt 30 de secunde.
... celor care au realizat acest video. VPN, serviciu profesional.
Unul dintre cameramani ne-a spus că echipa a ajuns înaintea poliţiei.
Au intrat în casă pentru a da o mână de ajutor,
- dar asta au găsit. - Au găsit trei cadavre.
- Acela e al treilea. - E vorba despre un bărbat.
- Câţi ani crezi că are? 40-50? - Da, vreo 50.
Insistaţi asupra cruzimii.
Imaginile astea sunt foarte tari, cruzimea te impresionează.
- Anunţaţi pauza de publicitate. - Publicitatea,
apoi Joel în legătură cu Granada.
- Poliţia va da câteva declaraţii. - Pregătiţi camera 2.
Putem întrerupe peste 5...
4, dă drumul la muzică, 3...
2, 1... Tare!
Vreau muzică când reluăm, aceeaşi ca la accidentul trenului.
Bine. Audio, clip 32, când reluăm.
Alo!
Mulţumesc.
Ştiu că v-ar plăcea să-l cunoaşteţi.
Băieţi, purtătorul de cuvânt al poliţiei va face un anunţ în 60 de secunde.
Nina, trebuie să ştii că poliţia nu e deloc încântată de video.
- Spune-le să sune la staţie. - 15 secunde.
Vor să vorbească cu cine l-a înregistrat.
Eu sunt, Joel, VPN. Spune-le să mă caute.
- Nu te poate auzi. - Intrăm în 5. 4,
3, 2, 1.
Vin veşti din zona Granda Hils, zonă ce a fost azi noapte
scena unui oribil măcel în care şi-au pierdut viaţa doi soţi şi menajera.
Ştim că pe la 5:00 dimineaţa oameni înarmaţi au intrat...
Rezidenţii sunt zguduiţi de această crimă triplă.
Noi îl avem datorită unei societăţi de înregistrări video.
se pare c-au reuşit s-ajungă înainte poliţiei.
Cameramanul a spus că s-a-ndreptat către intrare
şi-a găsit debandada pe care aţi văzut-o.
S-a dus la intrare să vadă dacă poate da o mână de ajutor.
- Bună ziua. - Salut.
Sunt detectivul Frontieri, el e detectivul Liberman.
- Sunteţi Lou Bloom. - Da, eu sunt.
- Aici locuiţi? - Da, exact.
- Putem intra? - De ce?
- De ce nu? - Chiar vreţi?
- Da. - Bine.
Minunat.
- Eraţi la Granada Hils aseară. - Da.
- Şi aţi filmat. - Da.
Aţi intrat în casă şi aţi filmat tot ce aţi văzut,
inclusiv cadavrele, înainte să ajungem noi.
- Uşa era deschisă, dnă. - Detectiv.
Uşa era deschisă şi n-am făcut decât să văd dacă pot ajuta,
- pentru că suna alarma. - La scena crimei.
- Nu ştiam că e. - Ba ştiaţi foarte bine.
Ştiu că o alarmă arată că cineva are necazuri.
- Şi aţi vândut filmul unui canal tv. - Suntem serviciu profesional de filmări.
- Ce-aţi văzut când aţi ajuns? - Doi bărbaţi ce fugeau cu o maşină.
- Aţi văzut doi bărbaţi. - Am văzut umbre.
Mi-a fost frică şi m-am ascuns.
Apoi am văzut formele a doi bărbaţi în maşină.
- Descrieţi bărbaţii. - Era întuneric, plecau, eu...
- Negri, albi... - Ce maşină avea.
- Un SUV de culoare închisă. - Genţi, geamuri fumurii?
- Probabil, dar n-am băgat de seamă. - Ai filmat şi oamenii în maşină?
Nu, doar când am intrat în casă.
- Aş vrea o copie. - Sunt obligat?
- Aveţi vreun motiv să nu mi-o daţi? - Nu, o am pregătită.
Mă aşteptam să veniţi.
Ce se-ntâmplă? Mi-e somn, ţie nu?
- De ce începem atât de devreme? - Una din persoanele din casă mai trăia.
Am tăiat partea aia din video. Şi cea cu cei doi ce fugeau cu maşina.
Am un nume şi o adresă. Acum mergem după şofer.
- Aşadar, ştii cine-s criminalii. - Unul dintre ei, probabil că da.
- Atunci trebuie sunat la poliţie. - O vom face la momentul potrivit.
- Îţi ofer o mare oportunitate. - Ce fel de oportunitate?
De obicei nu te informez asupra proiectelor mele.
Dar a venit momentul ce poate aduce firmei destui bani
pentru a se extinde.
Îl putem defini...
ca un moment critic.
Te invit să te alături celor care se vor bucura de oportunitatea asta.
- Vrei să-ţi evaluez prestările. - Da.
Perfect.
Pentru început...
am observat o mai bună concentrare,
iar în faţa problemelor complexe ai dezvoltat o mare abilitate
de a găsi soluţii simple. Observ şi o creştere a entuziasmului.
Îţi strălucesc ochii când lucrezi asupra unei noi idei.
Ne vei inspira pe noi toţi cu ideile tale inovatoare
în anii ce vor urma.
Păi, mulţumesc, mă străduiesc.
Pentru asta vreau să te promovez ca vicepreşedinte executiv
la Video News.
- Şi acum ce sunt? - Un asistent.
Aşadar...
- voi avea şi o mărire? - Desigur.
Cât?
Fă-mi o propunere. Spune-mi tu o sumă.
O sută... sută...
75 de dolari pe noapte?
Batem palma.
- Stai, pot cere mai mult? - Acum nu! Afacerea e încheiată!
- Puteam cere mai mult, aşa-i? - Absolut!
Locuinţa e pe stânga.
Ajungi la jumătatea străzii, 1701 Nord Prense.
- Aia e maşina? - Da.
La naiba!
- Va fi şi vreo recompensă? - Există o recompensă.
- Cât? - 50 de mii.
- Mie mi se cuvine ceva? - Tocmai ţi-am mărit salariul.
Acela e salariul, eu mă refer la un bonus.
Bonusurile se primesc la sfârşitul anului.
- Sun la poliţie? - Aşteaptă.
- Ce anume? - Mai întâi să vedem dacă el este.
Apoi să găsim un loc mai bun de unde să filmez arestarea.
Adică de unde?
De unde vrem. Aşteptăm să iasă.
Apoi îl urmărim.
Când vom fi într-un cartier mai bun, mai populat,
sunăm la poliţie pentru a le da poziţia.
E un criminal violent şi înarmat, nu cred că se va preda în linişte.
Bun, atunci vreau mai mulţi bani. Mult mai mulţi.
Ceea ce face mai apetisant un job nu e cantitatea de bani ce-o câştigi.
Eşti la primul nivel al unei afaceri în dezvoltare.
- Recompensa ta e cariera. - La naiba cu cariera!
Aici e vorba de un criminal. E un rahat periculos.
Iar tu te aştepţi să te susţin oricum! Eu vreau mai mulţi bani.
Nu te pot obliga, trebuie să fie alegerea ta.
Dacă nu-ţi convine, voi decide apoi.
Mă ameninţi cu concedierea? Şi eu am câţiva aşi în mânecă.
N-ai denunţat criminalii şi aştepţi să facă ceva
ca să-i poţi filma. E împotriva legii.
Ştiu sigur că poliţia va fi foarte interesată.
Bun, acum vreau mai mulţi bani.
Putem redeschide negocierile,
dar aminteşte-ţi că nu-ţi faci o reputaţie bună
când îţi retragi cuvântul.
Vreau jumătate din ceea ce vei câştiga în noaptea asta.
- Cum ai ajuns la suma asta? - Păi, suntem în doi.
- De aceea, 50-50. - Plecarea e de la 10 mii.
De data asta nu decizi tu. Vreau jumătate.
Jumătate.
Dacă-mi spui că nu pot negocia...
sunt obligat să ţi-o dau.
Bine, atunci pot privi povestea asta cu seninătate şi să fac tot posibilul.
Asta n-ai mai înţeles tu. A fost o problemă de la început.
Trebuie să implici mai mult oamenii,
trebuie să le vorbeşti ca unor fiinţe umane.
Pentru tine spun asta, pentru viitor, pentru a te ajuta,
pentru că ai un mod ciudat de a privi lumea.
- Ai dreptate. - Ai înţeles care-ţi este problema?
Tu nu înţelegi oamenii.
Stau eu primul de pază.
Bine.
E timpul să te trezeşti. Pleacă.
- El este? - E unul dintre cei doi.
Suntem prea aproape, la naiba!
Suntem prea aproape, e posibil să ne fi văzut.
Poate o fi vreo capcană, nu te-ai gândit?
Rahat!
Suntem într-o maşină roşie, ne vor vedea, la naiba!
Deschide geamul, te rog.
- Ţine geamul deschis. - La naiba, e frig.
Parchează. Mergi înainte.
911, spuneţi.
Bună seara.
Aş vrea să anunţ poziţia celor doi asasini de la Granada Hils.
- Daţi-mi adresa. - I-am urmărit.
S-au oprit la un Chinatown Express, între Wester şi a 3-a.
Acum au intrat.
Chinatown Express între Wester şi a 3-a, corect?
Exact, îi văd de aici. Comandă de mâncare.
Sunt căutaţi pentru crimele din Granada Hils.
- Spuneţi-mi numele dvs. - Louis Bloom.
- Mi-i puteţi descrie? - Da, sigur.
Amândoi sunt sud-americani, probabil voi le spuneţi hispanici.
Unul e mare, destul de obez, celălalt are cicatrice pe faţă.
- Ce vârstă au? - 30, cred, poate 35.
Cum sunt îmbrăcaţi?
Cel gras are pantaloni deschişi la culoare şi un pulover în dungi,
cel cu cicatrice are pantaloni maro şi o geacă.
Ar putea avea o armă sub geacă.
- Aţi spus că suspectul e înarmat? - Cred că e înarmat.
Acum trebuie să plec, altfel mă pot vedea.
Către toate unităţile, posibil 1-37
la Chinatown Express...
- Mai sunt oameni înăuntru. - Am numărat şase.
- Şi dacă încep să tragă? - E posibil.
Ai zis să aşteptăm să fie mai multă lume, un cartier mai bun, nu un restaurant.
Lucrăm pe ce găsim.
Te duci în capătul străzii şi filmezi interiorul din colţul acela.
Mâini sigure, foloseşti zoomul, fără mişcări bruşte.
- Eu voi filma de aici. - Rahat, nu ies din maşină.
Am nevoie de o a doua înregistrare. Apoi le unim.
Din două unghiuri.
- Crede-mă, e mai periculos aici. - Nu mai cred nimic din ce spui.
Rahat, e o nebunie!
Ai observat că nu înjur niciodată în faţa unui angajat?
Nu vrea s-o fac, nu vreau să cobor din maşină.
- Faci o eroare. - Mă doare-n fund de rahatul tău de job.
Şi dacă problema mea n-ar fi neînţelegerea oamenilor,
ci că nu-mi plac oamenii?
Şi dac-aş fi obligat să-ţi fac rău pentru refuzul tău?
Adică, fizic.
Cred că ţi-ai da seama că acceptarea unui job
şi retragerea în ultimul moment e o mare greşeală.
Şi ţi-o spun...
în modul cel mai clar pe care-l ştiu.
Am ajuns la destinaţie...
Ne alăturăm şi noi...
Sfinte Sisoe!
Am ajuns la destinaţie.
Dumnezeule!
Doamne!
Stai!
- Ai filmat? - Au murit oameni!
Pune camera pe maşini şi filmează tot!
Filmează tot!
- Rămâi cu poliţia! - Stai prea lipit!
Trebuie să filmezi totul!
Nu, nu...
- Mână fermă, Rich! - Semaforul e roşu!
Rahat!
La naiba! Ai văzut ce s-a-ntâmplat?
Lou, fii atent!
Lou, te rog, suntem prea aproape!
Ăla e un nebun!
- Lou! - Filmează!
Rahat!
Dumnezeule!
Opreşte-o!
E mort! Vino să filmezi!
Mâna fermă!
Foloseşte zoomul.
Tu ştiai, nu-i aşa?
Tu ştiai.
Nu risc să-mi pun în pericol compania ţinând un angajat nedemn de încredere.
Tu eşti nebun.
Eşti nebun!
Mi-ai luat puterea de negociere şi ai folosit-o împotriva mea.
Ai fi făcut-o din nou, recunoaşte!
Nu ştiu.
- Nu ştiu. - Dar eu ştiu.
Dar eu ştiu.
Vă ocupaţi de accidentul de pe centură?
Bună, Julie!
- Bună, Willie. - Bună!
- Bună, Ben. Bună, Lis! - Salut!
- Hei, eşti Lou, corect? - Da, exact!
- De la VPN! - Exact!
- Ai ceva bun pentru noi? - Cred că da.
Îi arăt acum Ninei. După cravata ta îmi dau seama că e vineri.
Poţi pleca.
- Nu era asociatul tău? - Da, e chiar el.
Sunt mâhnită.
E fantastic.
- Mulţumesc. - Pur şi simplu fantastic.
- Mulţumesc. - Nu, eu îţi mulţumesc.
- Mulţumesc că mi l-ai adus. - Cu plăcere.
- Desigur, îl vreau. - Cât eşti dispusă să plăteşti?
Spune-mi tu.
Du-l la montaj.
- Cine conduce aici? - Cine sunteţi?
Poliţia din LA, secţia omucideri.
Videoul ce-l aveţi pe ecran. Dă-mi-l imediat!
Scuzaţi! Sunt directorul. Vă pot ajuta?
- Da, vreau toate copiile acum. - KWLA are dreptul de proprietate.
- Sunt probe. - Pentru ce?
Un poliţist e pe moarte în spital. Trei morţi, patru răniţi
şi o duzină de alte infracţiuni comise în cazul ăsta.
- Sunt probe. - Imagini cumpărate de la un profesionist.
- Iar el de unde le are? - Dacă sunt probleme, vorbiţi cu el.
- Nu obstaculaţi investigaţia! - Fără ordinul unui judecător
intrăm în direct în patru minute.
Hei, nu e acela?
Camera 1 rămâne pe centru.
Camera 2, închide cu un zoom din spate.
Joe are ca sursă departamentul.
Zice c-au găsit droguri în vila din Granada Hils.
Cocaină ascunsă în pereţi, în podea. Par a fi vreo 20 de kg.
A confirmat şi un poliţist care era acolo.
Nu a fost o tâlhărie, căutau droguri.
- Spune-o celor de la 12:00. - Nina, e o veste importantă.
- Aşa se încheie toată povestea. - Dar asta e povestea.
Povestea e că delincvenţa se infiltrează în cartierele înstărite.
Asta-i povestea!
- Iisuse, vorbeşti ca Lou! - Intrăm în direct în 10 secunde.
Cred că Lou ne inspiră să facem tot posibilul.
5, 4, 3, 2, 1
În direct.
Microfoanele...
Vi s-au citit drepturile şi sunteţi aici din propria dorinţă.
Da, exact.
- Ştiţi că vom fi înregistraţi? - Da, de videocamera aia.
Un unghi larg.
Povestiţi-mi cum de azi noapte eraţi la Chinatown Express
şi aţi sunat la poliţie.
Desigur, trebuie să încep cu după amiaza.
Udam florile şi-am văzut de la geamul apartamentului meu.
Acela în care aţi mai fost.
Am văzut un SUV închis la culoare cu doi bărbaţi pe partea opusă a străzii.
Nu mi-am dat seama pe loc, altfel v-aş fi sunat.
Apoi am ieşit la treabă cu asociatul meu nepreţuit.
Pe la 12:38 din noapte m-am uitat în oglinda retrovizoare
şi-am văzut aceeaşi oameni în aceeaşi maşină că ne urmăreau.
Am făcut o manevră evazivă, am ajuns în spatele lor
şi i-am urmărit până la restaurant.
Atunci mi-am dat seama că erau cei doi de la vilă.
Mi-aţi spus că nu i-aţi mai văzut, că nu aţi putut.
Când i-am văzut mergând mi-am amintit de siluetele lor.
Apoi am văzut că unul avea un pistol sub pulover, aşa că...
- Am sunat imediat şi-am dat alarma. - Asta e versiunea dvs?
Asta s-a-ntâmplat.
Cred că s-au uitat la televizor şi m-au găsit.
Vreţi să ştiţi ce cred eu?
- Da, vă rog. - Că ne-aţi ascuns informaţii.
Cred că i-aţi văzut pe oameni la Granada Hils, chiar şi maşina.
Şi aţi aşteptat să se-ntâmple ceva pentru a filma iar.
Ce-mi spuneţi de versiunea mea?
Cred c-ar fi o treabă neprofesională pentru unul cu meseria mea.
Ba nu, ar fi crimă.
Înţeleg că trebuie să formulaţi o ipoteză, dar eu n-am făcut nimic.
- Nu te cred, Bloom, nu mă păcăleşti. - Foarte bine pentru dvs.
Tot ce-ai spus e fals.
Aş vrea ca asociatul meu să fie aici să confirme.
- L-ai lăsat să moară. - Ba nu, am aşteptat salvarea.
- Nu puteam face altceva. - Da, chiar pari distrus.
- A murit făcând ceea ce-i plăcea. - Şi l-ai filmat în timp ce murea.
Asta fac, e munca mea.
După cum spun mereu: dacă mă întâlneşti, ai ziua cea mai grea.
Felicitări!
Faptul că VPN v-a selecţionat e dovada că Comisia a apreciat
cv-urile voastre.
Cred că datorită muncii asidue şi a unei implicări totale,
veţi trece de programul de ucenicie şi vă veţi urma obiectivele carierei
ca angajaţi la VPN.
Vă spun din experienţă, dlor.
Modul sigur de a face carieră e să m-ascultaţi cu atenţie
şi să-mi urmaţi ordinele.
Câteodată vă veţi simţi confuzi, alteori, nesiguri,
dar amintiţi-vă că niciodată nu vă voi cere să faceţi
ceea ce eu n-aş face.
Traducerea şi adaptarea după sonor: dani67 & Snake_Eyes
Titrarea manuală: dani67
Sincronizarea: sky @ Titrari Team