Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext
NU EXISTĂ ŢARĂ PENTRU BĂTRÂNI
Traducerea şi adaptarea alin022 & Patronu @ www.titrări.ro
Am fost şeriful acestui district când aveam 25 de ani.
E greu de crezut.
Bunicul a fost om al legii. La fel şi tata.
Noi doi am fost şerifi în acelaşi timp, el în Plano şi eu aici.
Cred că era foarte mândru de asta.
Eu cu siguranţă eram.
Unii dintre şerifii de pe vremuri nici măcar nu purtau arma.
Multora le vine greu de crezut asta.
Jim Scarborough nu a purtat niciodată una. E vorba de Jim cel mic.
Gaston Boykins nu ar fi purtat una, în ţinutul Commanche.
Întotdeauna îmi plăcea să ascult povestindu-se despre cei de pe vremuri.
Nu pierdeam niciodată ocazia să fac asta.
Niciodată nu te poţi abţine să nu te compari cu veteranii.
Nu poţi să nu te întrebi cum ar fi procedat ei în aceste vremuri.
Era vorba de băiatul ăsta pe care l-am trimis
pe scaunul electric la Huntsville, acum ceva vreme.
Eu l-am arestat şi am depus mărturie.
A ucis o fată de 14 ani.
Ziarele au scris că a fost crimă pasională,
dar el mi-a spus că nu a fost nimic pasional în asta.
Mi-a spus că plănuia să omoare pe cineva de când se ştie.
A spus că dacă îl vor elibera, o va face din nou.
A spus că ştia că se va duce în iad.
Va ajunge acolo în aproximativ 15 minute.
Nu ştiu cum trebuie să reacţionez. Chiar nu ştiu.
Crima pe care o veţi vedea acum, e greu de descris.
Nu e vorba că mi-e frică de asta.
Întotdeauna am ştiut
că trebuie să fii pregătit să mori oricând în meseria asta.
Dar nu vreau să-mi forţez norocul
împotriva a ceva ce nu înţeleg.
Un bărbat trebuie să-şi pună sufletul în mâna destinului.
Va fi nevoit să spună...
"În regulă,"
"voi fi parte a acestei lumi."
Da, domnule. Tocmai am intrat pe uşă.
Domnule şerif, avea ceva la el
asemănător unui tub de oxigen pentru emfizem sau ceva de genul.
Şi avea un furtun băgat pe mânecă...
Habar n-am.
Vă uitaţi la asta când ajungeţi aici.
Da, domnule. Am totul sub control.
Salutare. Ce s-a întâmplat?
Vă rog să ieşiţi din maşină, domnule.
Ce e aia?
Trebuie să coborâţi din maşină, domnule.
Pentru ce e aia?
Vreţi să staţi nemişcat? Vă rog, domnule.
Vrei să stai nemişcată?
La naiba.
Apă...
Apă. Pentru numele Lui Dumnezeu.
Apă.
N-am apă.
Apă.
Ţi-am spus că nu am apă.
Vorbeşti engleza?
Unde e cel care a scăpat?
Ultimul care a rămas în viaţă? Trebuie să fi fost unul.
Încotro a luat-o?
Presupun că a plecat tot pe acolo pe unde a venit.
Închide portiera... Lupii...
Nu e niciun lup.
Dacă te-ai oprit să te asiguri că nu eşti urmărit,
mă vei împuşca.
Dacă te-ai oprit, te-ai oprit la umbră.
Ce-i în geantă?
E plină cu bani.
A venit şi ziua cea mare.
- De unde ai luat pistolul? - De acolo de unde se ia aşa ceva.
- Ai cumpărat arma aia? - Nu, am găsit-o.
- Llewelyn! - Ce e? Nu te mai văicări.
Ce ai dat pe chestia aia?
Nu trebuie să ştii chiar totul, Carla Jean.
Trebuie să ştiu asta.
Dacă mai trăncăneşti mult, te voi duce în spate şi te voi regulă.
Numai gura e de tine.
Continuă şi vei vedea.
Bine. Nu vreau să ştiu.
Nici măcar nu vreau să ştiu unde ai fost toată ziua.
Aşa mai merge.
În regulă.
- Llewelyn? - Da.
Unde te duci, iubitule?
- Ies afară. - Unde afară?
E ceva ce am uitat să fac. Mă voi întoarce.
Ce anume vei face?
Mă voi duce să fac ceva prostesc. Dar oricum mă duc.
Dacă nu mă întorc, să-i spui mamei c-o iubesc.
Mama ta e moartă, Llewelyn.
Atunci îi voi spune eu.
- Cât face? - 69 de cenţi.
Şi benzină?
Ai avut parte de ceva ploaie pe traseu?
La ce traseu te referi?
Am văzut că eşti din Dallas.
Ce treabă ai tu de unde sunt, amice?
Nu am vrut să insinuez nimic.
Nu ai insinuat nimic?
Făceam doar conversaţie.
Dacă nu doriţi să acceptaţi asta,
nu ştiu ce altceva aş putea să fac pentru dumneavoastră.
- Va mai pot ajuta cu ceva? - Nu ştiu. Mă mai poţi ajuta?
- E totul în regulă? - La ce te referi?
La tot.
Asta mă întrebi? Dacă e ceva în neregulă cu totul?
- Va mai pot ajuta cu ceva? - Deja m-ai întrebat asta.
Ei bine, trebuie să mă pregătesc să închid.
- Să te pregăteşti să închizi? - Da, domnule.
- La ce oră închizi? - Închidem acum.
"Acum" nu e o uniate de măsură pentru timp. La ce oră închizi?
În general când se întunericeste. Când se întunericeste.
Nu prea eşti conştient de ceea ce spui, nu-i aşa?
Domnule?
Am spus că n-ai habar despre ce vorbeşti.
- La ce oră te culci? - Domnule?
Eşti puţin surd, nu-i aşa? Am întrebat la ce oră te culci.
Aş spune că în jur de 21:30.
În jur de 21:30.
M-aş putea întoarce atunci.
De ce v-aţi întoarce? Va fi închis.
Tu ai spus asta.
Trebuie să închid acum.
- Locuieşti în casa aia din spate? - Da.
Ai locuit aici toată viaţa?
Asta a fost a socrului meu înainte.
Ai dobândit-o prin căsătorie?
Am locuit multă vreme în Temple, Texas.
Ne-am întemeiat o familie acolo, în Temple.
Am venit aici, acum aproximativ patru ani.
Ai dobândit-o prin căsătorie.
Poţi să-i spui şi aşa dacă doreşti.
Nu e vorba de cum doresc eu să-i spun. Asta e realitatea.
Când banul l-ai aruncat, ce-ai pierdut, ce-ai câştigat?
Domnule?
Cât ai pierdut cel mai mult la o aruncătură de ban?
Nu ştiu. N-aş putea să spun.
Alege!
- Să pariez? - Da.
- De ce? - Alege!
Trebuie să ştiu care e miza pentru care aleg.
Trebuie să pariezi. Nu pot să fac asta în locul tău. N-ar fi cinstit.
- Dar n-am pariat pe nimic. - Ba da, ai făcut-o.
Toată viaţa ai pariat, doar că nu eşti conştient de asta.
- Ştii de când e datată moneda asta? - Nu.
1958. A călătorit timp de 22 de ani să ajungă aici.
Şi acum a e aici.
E ori marca ori banul, trebuie să alegi.
Ascultă, trebuie să ştiu ce anume pot câştiga.
- Totul. - Cum aşa?
Poţi câştiga totul. Alege.
În regulă. Banul, atunci.
Felicitări.
- N-o pune în buzunar. - Domnule?
N-o pune în buzunar, este moneda ta norocoasă.
- Unde vrei s-o pun? - Oriunde, dar nu în buzunar.
Sau se va amesteca cu celelalte şi va deveni doar o monedă oarecare.
Ceea ce şi este.
Llewelyn? Ce naiba?
- La Odessa. - De ce am merge la Odessa?
Nu noi, tu. Stai la mama ta.
De ce?
Acum e miezul nopţii, duminică.
Când tribunalul se va deschide peste 9 ore,
cineva va raporta numărul de identificare de pe seria de şasiu a maşinii mele.
Şi în jur de 09:30, vor veni aici.
Deci, pentru cât timp trebuie să...
Iubito, când vei înceta
să mai încerci să cauţi cele două milioane de dolari ale tale?
Ce-ar trebui să-i spun mamei?
Încearcă să stai în uşă şi să ţipi: "Mamă, am venit acasă!"
Llewelyn...
Haide, strânge-ţi lucrurile. Nu vei mai vedea nimic din ce laşi în urmă.
Mulţumesc pentru faptul că te-ai străduit din greu să-ţi ceri scuze.
Iubito, se mai întâmplă şi d-astea. Nu pot da timpul înapoi.
Vrei să mergi la o plimbare, târfă?
Asta e maşina?
Ai o şurubelniţă?
Cine i-a tăiat cauciucurile?
Mexicanii, presupun. N-am făcut-o noi.
- Ăla e un câine mort. - Da, aşa e.
- Unde e receptorul de semnal? - E la mine.
Astea sunt petunii coapte.
Ţine asta, te rog.
Ai captat ceva cu asta?
Nici măcar un bip.
În regulă.
Dă-mi aia.
Am crezut că era vorba de o maşină incendiată.
Aşa şi este. Dar Wenedell a spus că mai era ceva şi în zona greu accesibilă.
N-am fost niciodată acolo.
Când va începe să-mi plătească districtul chirie pentru că-mi foloseşte calul?
Te iubesc din ce în ce mai mult, cu fiecare zi care trece.
Foarte frumos.
- Ai grijă de tine. - Întotdeauna am.
- Să nu te răneşti. - N-o fac niciodată.
- Să nu răneşti pe nimeni. - Dacă spui tu.
Nu credeam că o maşină poate să ardă aşa.
Da, domnule. Trebuia să luăm nişte cârnăciori.
Pare a fi un Ford din '77, nu, Wendell?
Ar putea să fie.
Eu zic că aşa e, nu am nicio îndoială.
Să fie a celui împuşcat pe autostradă?
Da, domnule, maşina lui.
Tipul l-a omorât pe ajutorul de şerif al lui Lamar, i-a luat maşina,
l-a omorât pe tipul ăla pe autostradă,
a schimbat maşina cu a lui,
şi acum această a ajuns aici şi a fost schimbată cu cine ştie ce.
Are logică ceea ce aţi spus, domnule şerif.
Omul devine mai inteligent pe măsură ce avansează în vârstă.
Da, domnule. Dar mai e şi ceea ce s-a întâmplat acolo.
Călăreşti Winston!
- Eşti sigur? - Foarte sigur.
Dacă se întâmplă ceva cu calul Lorettei,
îţi pot spune de pe acum că nu vreau să fiu eu cel care l-a călărit.
Acelaşi set de pneuri a fost atât la duş cât şi la întors.
Urmele sunt făcute cam în acelaşi timp.
Se văd striaţiile foarte clar.
Cineva a scos plăcuta de identificare de pe uşa de la maşina asta.
Cunosc maşina asta.
Aparţine unui tip pe nume Moss.
- Llewelyn Moss? - Despre el e vorba.
Te-ai fi gândit că este traficant de droguri?
Nu ştiu, dar am dubii serioase.
Restul sunt acolo.
La naiba, au împuşcat şi câinele.
Asta pare o afacere care a mers prost, nu-i aşa?
Da, par să fi fost ceva neînţelegeri.
Ce calibru ai acolo, domnule şerif?
Nouă milimetrii. Câteva tuburi de la pistoale 45 ACP.
Cineva a descărcat o puşcă în chestia asta.
Cum se face că nu i-au mâncat coioţii?
Nu ştiu...
Aş presupune că un coiot nu mănâncă mexicani.
Tipii ăştia par a fi persoane stilate.
Cred că ce avem noi aici e mai mult decât o mică neînţelegere.
O execuţie aici,
vestul sălbatic acolo.
E pudră maronie din Mexic.
Băieţii ăştia sunt umflaţi bine.
Deci asta a fost mai devreme: se pregăteau să facă schimbul...
Apoi, apar ceva divergenţe...
Ştii, e posibil ca banii să nu fi fost aduşi.
E posibil.
Dar nu crezi asta?
Nu, probabil că nu cred.
E un dezastru, nu-i aşa, domnule şerif?
Dacă nu e, îi va ţine locul până când dezastrul va ajunge aici.
- Da, domnule? - Îl caut pe Llewelyn Moss.
- Aţi fost la rulota lui? - Da, am fost.
Atunci, cred că e la muncă. Doriţi să-i lăsaţi un mesaj?
- Unde lucrează? - Nu pot să spun asta.
Unde lucrează?
Domnule, nu am voie să dau informaţii despre chiriaşii noştri.
Unde lucrează?
Nu m-ai auzit? Nu pot să vă ofer nicio informaţie.
De ce tocmai până la Del Rio?
Voi împrumuta o maşină de la Roberto.
Nu-ţi permiţi una.
Nu vreau s-o înmatriculez.
Ascultă, te sun peste câteva zile.
- Promiţi? - Da, promit.
Am sentimentul că ceva rău se va întâmpla, Llewelyn.
Eu simt că se va întâmpla ceva bun. Asta ar trebui să echilibreze situaţia.
Încetează să-ţi mai faci griji pentru orice.
Mama va face mare scandal.
Te va înjură în toate modurile posibile.
Ar trebui să fii obişnuită cu asta.
Sunt obişnuită cu multe lucruri, lucrez la Wal-Mart.
Nu mai lucrezi, Carla Jean. Te-ai retras.
- Llewelyn? - Da, doamnă.
- Nu te vei întoarce, nu-i aşa? - Mă voi întoarce.
Suntem de la Biroul Şerifului!
Uită-te la încuietoare.
Intrăm?
Scoate arma şi ţine-o sus!
- Dar a ta? - Mă ascund în spatele tău.
Suntem de la Biroul Şerifului!
Cred că şi-au luat tălpăşiţa.
Cred că ai dreptate.
Aia e de la încuietoare?
Probabil că da.
Când au fost aici ultima dată, domnule şerif?
Nu ştiu.
Asta nu îmbunătăţeşte situaţia cu nimic.
Domnule şerif?
S-a băut de curând din ea.
Domnule şerif, tocmai ce-a plecat.
Trebuie să dăm de veste despre asta prin staţie.
În regulă.
Ce anume vom da de veste?
"Căutăm un bărbat care a băut recent lapte."
Ăsta nu îmbunătăţeşte situaţia cu nimic.
Ştiam asta deja.
Crezi că băiatul ăsta, Moss, ştie de nenorociţii care îl vânează?
Nu ştiu, ar trebui să ştie.
A văzut acelaşi lucruri ca şi mine,
lucruri care pe mine sigur m-au impresionat.
- Du-mă la un motel. - Te gândeşti la vreunul anume?
La unul ieftin.
Spune-mi care e opţiunea.
Ce anume?
Alegi opţiunea care ţi se potriveşte mai bine.
Sunt doar eu singur, aşa că nu contează dimensiunea patului.
Aţi sunat la Roberto Sagramore, nu sunt aici momentan.
Vă rog să lăsaţi un mesaj.
Alo?
Llewelyn e acolo?
Llewelyn? Nu, nu e.
Îl aşteptaţi să vină?
De ce l-aş aştepta?
Cine e la telefon?
Te pot ajuta cu ceva?
Ai o pereche de cizme Larry Mahan, mărimea 11?
Voi verifica.
- Vindeţi şi şosete? - Doar albe.
Doar albe port.
Unde e toaleta?
Nu opri. Treci prin faţa camerelor.
- Ce cameră? - Doar treci prin faţa lor.
Vreau să văd dacă e cineva aici.
Continuă să mergi. Nu te opri.
Nu vreau să intru în cine ştie ce probleme aici, amice.
E în regulă.
Ce-ar fi să te las aici şi să nu ne mai certăm din cauza asta?
Du-mă la alt motel.
Să spunem că suntem chit.
Asculte, deja ai intrat la belele. Încerc doar să te scot din ele.
Du-mă la alt motel.
Rezultatul de la laboratorul din Austin, în legătură cu omul ăla de pe autostradă.
Ce calibru a fost glonţul?
Nu a fost niciun glonţ.
Nu a fost niciun glonţ?
Da, domnule. Nu a fost niciun glonţ.
Wendell, cu tot respectul, dar asta nu are nicio logică.
Nu, domnule.
Ai spus, urmă de intrare în partea frontală a capului.
Nu există urmă de ieşire.
Da, domnule.
Vrei să spui că l-a împuşcat pe băiatul ăsta în cap
şi apoi s-a apucat să scurme acolo cu un cuţit de buzunar?
Domnule, nu vreau să mă gândesc la aşa ceva.
Nici eu nu vreau asta.
Pot să-ţi mai umplu aia, domnule şerif?
Noreen, deja ai făcut-o.
Poliţiştii texani şi cei de la Anti-Drog se duc în deşert, în dimineaţa asta.
Vrei să mergi împreună cu ei?
S-au mai strâns ceva cadavre acolo?
Nu, domnule.
Înseamnă că pot să sar peste asta.
Calibru 12. Ai nevoie de cartuşe?
- Cu bile de 8 mm. - Pot să-ţi dau o cutie.
Aveţi echipament pentru camping?
Ţăruşi pentru cort?
Cortul îl ai deja?
Cam aşa.
Dacă îmi spuneţi modelul cortului, vă pot comanda ţăruşi.
Nu mai contează, vreau un cort.
- Ce fel de cort? - Modelul cu cei mai mulţi ţăruşi.
Pot să iau altă cameră?
Vreţi să schimbaţi camerele?
Nu, doamnă. Vreau să-mi păstrez camera şi să mai iau încă una.
Încă una? În afară de cea pe care o aveţi?
Da, doamnă.
Aveţi o hartă cu camerele?
Da, avem una.
Ce ziceţi de 38?
O puteţi avea pe cea de lângă a dumneavoastră, dacă vreţi.
Numărul 137. Nu e ocupată.
Nu, 38 e bună.
Are paturi duble.
Nu eu, prietene.
Cum ai găsit asta?
Nu eu, prietene.
Nu ar trebui să faci asta. Chiar şi un bărbat tânăr ca tine.
- Ce anume să fac? - Autostopul.
E periculos.
Ştii cum arată Anton Chigurh, aşa este?
Da, domnule. Îl cunosc.
Când l-ai văzut ultima dată?
Pe 28 noiembrie, anul trecut.
Eşti foarte sigur de dată. Ţi-am spus eu că poţi să te aşezi?
Nu, domnule.
Dar mi s-a părut că sunteţi un om care nu vrea să ţină un scaun degeaba.
Îmi amintesc date, nume, numere. L-am văzut pe 28 noiembrie.
Ne confruntăm cu o problemă serioasă.
Şi am pierdut o grămadă de bani,
iar partenerii noştri au rămas fără produs.
Da, domnule.
Prin acest cont vei avea disponibili 1.200$ în fiecare zi.
Asta în afară de cei o mie.
Dacă cheltuielile tale vor fi mai ridicate, fii sigur că le vom acoperi.
În regulă.
Cât de bine îl ştii pe Chigurh?
Ce anume vreţi să ştiţi?
Vreau doar să ştiu care e părerea ta despre el.
La modul general.
Cât de periculos este?
În comparaţie cu ce? Cu ciumă bubonică?
E destul de periculos dacă m-aţi chemat pe mine.
E un ucigaş psihopat, şi ce-i cu asta?
Sunt destui ca el acolo.
A ucis trei oameni într-un motel din Del Rio, ieri.
Şi încă doi în nenorocirea aia din deşert.
Putem opri asta.
Pari foarte sigur pe tine.
Ai avut o viaţă fermecătoare, nu-i aşa, domnule Wells?
Cu toată sinceritatea,
nu cred că farmecul are multe de-a face cu toate astea.
Mă întrebam...
Da?
Aş putea să-mi validez biletul de parcare.
O tentativă de umor, presupun.
Îmi cer scuze.
- Am numărat etajele clădirii de afară. - Şi?
Mi-a ieşit unul în minus.
Vom verifica asta.
O cameră pentru o singură persoană.
- Ăsta costă 26$. - În regulă.
Stai aici toată noaptea?
Da, domnule, voi fi aici până la zece dimineaţa.
Asta e pentru tine. Nu-ţi cer să faci ceva ilegal.
Dacă cineva mă caută, nu poliţia...
Să mă suni dacă se mai cazează cineva în seara asta.
Prin cineva, mă refer la orice tip singur.
Nu există altă cale.
Dumnezeule.
Nu-ţi face griji, n-o să-ţi fac nimic.
Am nevoie să mă scoţi de aici.
- De ce nu, omule? - N-am fost niciodată în Mexic.
Ai fost implicat într-un accident rutier?
Îţi dau 500$ pe haina aia.
Arată-mi banii.
Ai fost implicat într-un accident rutier?
Da.
- În regulă, dă-mi banii. - Sunt aici, dă-mi haina.
Lasă-l pe el să ţină banii.
Acum, dă-mi-o.
Dă-mi şi berea.
Cât dai?
Brian, dă-i berea.
Un doctor, vă rog.
Ai aflat ceva despre maşinile alea?
Am aflat tot ce era de aflat.
Maşinile sunt înregistrate pe numele unor persoane decedate.
Proprietarul acelui Ford Bronco e mort de 20 de ani.
Vreţi să încerc să aflu mai multe şi despre cele mexicane?
Dumnezeule, nu.
Uite cecurile pe luna asta.
A sunat iarăsi agentul acela de la Divizia Anti-Drog.
Nu vreţi să vorbiţi cu el?
O să încerc să mă feresc de el pe cât pot de mult.
Vrea să se ducă înapoi acolo şi dorea să ştie dacă mergeţi cu el.
Drăguţ din partea lui.
Ai putea s-o suni pe Loretta să-i spui că m-am dus
până-n Odessa s-o vizitez pe Carla Jean Moss?
Da, şerifule.
O s-o sun de acolo.
Aş suna-o acum, dar mi-ar zice să vin acasă şi probabil aşa aş face.
- Vreţi să aştept până ieşiţi afară? - Aş vrea.
Nu minţi mai mult decât este absolut necesar.
Ce zice Torbert despre adevăr şi dreptate?
Că e nevoie să te dedici zi de zi. Ceva de genul ăsta.
Cred c-o să încep să mă dedic de două ori pe zi.
Poate chiar de trei ori înainte să se termine totul.
Ce naiba?
Şerifule?
Ţi-ai verificat încărcătură în ultima vreme?
S-a lărgit prelata.
Cu câte cadavre ai plecat?
N-am pierdut niciunul.
Nu puteai să iei o dubă?
N-am avut nicio dubă cu tracţiune integrală.
O să mă amendaţi pentru că n-am asigurat încărcătura?
Cară-te de aici.
Presupun că nu ăsta e viitorul la care visai
atunci când ai pus mâna pe banii ăia?
Nu-ţi face griji, n-am nicio treabă cu tine.
Ştiu.
- L-am văzut. - L-ai văzut?
Şi nici nu eşti mort.
Cine naiba e ăsta, cel mai tare din parcare?
- Nu l-aş descrie chiar aşa. - Dar cum l-ai descrie?
Aş spune că nu prea are simţul umorului.
Îl cheamă Chigurh.
- Sugar? - Chigurh. Anton Chigurh.
- Ştii cum de te-a găsit? - Da, ştiu.
- Se numeşte transponder. - Da, ştiu cum îi zice.
Nu mă va mai găsi a doua oară.
- Nu în felul ăsta. - În niciun fel.
- Mie mi-au luat 3 ore. - Am fost imobilizat.
Nu înţelegi.
- Cu ce te ocupi? - M-am pensionat.
Cu ce te-ai ocupat înainte?
- Am fost sudor. - Cu acetilenă sau ce?
Cu orice, dacă e ceva ce trebuie sudat, o pot face.
- Fier forjat? - Da.
- Nu mă refer la alipire. - Nici eu.
- Metal încins? - Ce-am zis?
Ai fost în Vietnam?
Da, am fost.
Şi eu.
Asta ne face camarazi?
Trebuie să-mi dai banii ăştia. N-am niciun alt motiv să te protejez.
E prea târziu, i-am cheltuit.
Un milion jumate' pe târfe şi băutură, iar restul i-am spart pe fleacuri.
De unde ştii că nu este în drum spre Odessa?
- De ce s-ar duce în Odessa? - Ca să-ţi omoare nevasta.
Poate că el ar trebui să fie cel îngrijorat.
- Din cauza mea. - Nu e.
Nu eşti făcut pentru asta.
Eşti doar un amărât care a găsit maşinile alea.
Sunt cazat dincolo de rău, la hotelul Eagle sub numele de Carson Wells.
Sună-mă când te-ai săturat.
Aş putea să te las să păstrezi o parte din bani.
Dacă eu aş fi cel ce taie cărţile,
de ce nu m-aş duce să negociez direct cu Chigurh?
Nu înţelegi. Nu poţi negocia cu el.
Chiar dacă i-ai da banii înapoi, tot te-ar omorî,
doar aşa pentru că l-ai încurcat.
E un om deosebit. Ai putea spune că are principii.
Principii ce transcend dincolo de bani, droguri sau alte asemenea.
Nu e precum tine, dar nici ca mine.
Nu trăncăneşte la fel de mult ca tine, iar pentru asta are o bilă albă de la mine.
Carla Jean, îţi mulţumesc pentru că ai venit.
Habar n-am de ce-am făcut-o.
V-am mai spus, nu ştiu unde e.
- Nu ai mai auzit nimic de la el? - Nu.
- Nimic. - Niciun cuvinţel.
- Mi-ai fi spus dacă te-ar fi căutat? - Nu ştiu.
- Nu vrea să aibă probleme cu dumneavoastră. - Nu cu mine are probleme.
- Atunci cu cine? - Cu nişte oameni foarte răi.
Oamenii ăştia îl vor omorî, Carla Jean şi nu se vor lăsa până nu vor reuşi asta.
Nici el nu se va da bătut. Niciodată n-a făcut-o.
Îşi poate ţine de grijă.
Îl ştii pe Charlie Walser, cel ce stă la est de Sanderson?
Ştii cum omora vacile? Lovindu-le chiar în cap pentru a le ameţi.
Apoi le leagă şi le tăia gâtul.
Charlie avea odată una legată, gata s-o taie,
când vaca s-a ridicat şi a început să lovească împrejur.
280 de kilograme de animal enervat.
Apoi Charlie a luat puşca şi-a tras în capul vacii.
Însă s-a întâmplat că glonţul să ricoşeze şi să-l lovească pe Charlie în umăr.
Dacă-l vei întâlni pe Charlie,
vei vedea că nu poate să-şi ridice nici măcar pălăria.
Ideea e că, nici măcar în lupta dintre om şi animal,
deznodământul nu e întotdeauna sigur.
Când sună Llewelyn, spune-i că pot să-l ţin în siguranţă.
În zilele noastre, omoară vacile altfel.
Folosesc arme cu aer comprimat.
Trag cam de la distanţa asta, iar animalul nici măcar nu realizează ce i se întâmplă.
- De ce mi-aţi spus asta? - Nu ştiu.
Şi eu mă întreb asta.
Salut, Carson.
Să mergem în camera ta.
Nu e nevoie să facem asta.
Sunt vânzător pe timp de zi. Aş putea să mă duc acasă.
Ai putea.
Ar putea fi rentabil pentru tine.
Te-aş putea duce la un ATM ce ar avea 14.000$ pe numele tău.
Iar apoi, fiecare ar merge pe drumul său.
Un ATM...
- Ştiu unde sunt banii. - Dacă ai ştii, i-ai avea cu tine.
Am aflat unde sunt.
Eu ştiu altceva mai bine.
- Ce anume? - Ştiu unde vor fi.
- Unde anume? - Îmi vor fi aduşi la picioare.
Nu ai nicio certitudine. În 20 de minute, i-ai putea avea aici.
Nu am vreo certitudine, însă ştii ce se va întâmpla acum, Carson?
Ar trebui să-ţi accepţi situaţia. Ai da dovadă de mai multă demnitate.
Du-te naibii.
În regulă.
Lasă-mă să te întreb ceva.
Dacă principiul pe care l-ai urmat te-a adus în situaţia asta,
ce folos ai avut de pe urma lui?
Ai habar cât de sărit de pe fix eşti?
Te referi la natura acestei conversaţii?
Mă refer la natura ta.
Poţi să iei banii, Anton.
Alo?
Da.
Carson Wells e cumva acolo?
Nu în sensul la care te gândeşti.
Trebuie să vii la mine.
Cine e la telefon?
Ştii cine e.
Trebuie să vorbeşti cu mine.
Nu e nevoie să vorbesc cu tine.
Eu cred că e.
Ştii unde voi merge?
De ce mi-ar păsa unde mergi?
Ştiu unde vei te afli.
Da? Unde sunt?
Eşti în spitalul de dincolo de rău.
Însă eu nu voi merge acolo. Ai idee unde voi merge?
Da, ştiu unde ai să mergi.
În regulă.
Ştii doar că n-o să fie acolo.
Nu contează unde e.
Păi şi atunci de ce te duci acolo?
Ştii doar care va fi deznodământul, nu?
Nu.
Eu cred că ştii. Iată care e oferta mea.
Adu-mi banii şi o voi lăsa în pace.
Altfel e deja ca şi moartă. La fel ca tine.
E cea mai bună ofertă pe care o vei primi.
Nu-ţi voi spune că vei scăpa teafăr, pentru că nu se va întâmpla asta.
Îţi voi aduce ceva cu siguranţă.
M-am decis să te transform într-un proiect mai special de-al meu.
Nu e nevoie să vii să mă cauţi.
- La hotelul din Del Rio? - Da, domnule.
Niciunul din cei trei nu aveau buletinul la ei,
dar mi-au spus că erau mexicani.
Mai rămâne întrebarea dacă l-au oprit şi unde.
Da, domnule.
Wendell, ai întrebat şi despre încuietoare?
- Da, domnule, a fost forţată. - Bine.
Vreţi să mergeţi acolo?
Nu, e tot ce aş fi căutat, iar băieţii ăştia par să fi murit din cauze naturale.
Cum aşa, şerifule?
E firea lucrurilor în branşa în care lucrau.
Da, domnule.
Dumnezeule, Wendell, e un război. Nu găsesc un alt cuvânt mai bun.
Cine sunt oamenii ăştia?
Săptămâna trecută au găsit un cuplu,
în California, care închiria camere bătrânilor.
După care îi omorau, îi îngropau şi le furau agoniseala.
Mai întâi îi torturau. Nu ştiu de ce.
Poate că aveau televizorul stricat.
Iar asta a durat până când, citez:
vecinii au remarcat un om alergând în împrejurimi purtând doar o zgardă.
N-ai putea să inventezi aşa ceva, oricât ai încerca.
Însă a fost nevoie tocmai de asta, ca să remarce cineva.
Gropile din spatele casei n-au stârnit interesul nimănui.
Nu-i nimic. Şi eu mă mai amuz uneori.
Altceva nu prea poţi face.
Spune-mi ceva. Cine crezi că trece pe poarta asta în SUA?
Nu ştiu. Cetăţenii americani?
O parte din cetăţenii americani. Cine crezi că decide asta?
- Presupun că dumneavoastră. - Aşa e. Şi cum decid asta?
- Nu ştiu. - Pun întrebări.
Dacă primesc răspunsuri satisfăcătoare, ajung în America, dacă nu, asta este.
- E ceva ce n-ai înţeles? - Nu, domnule.
Atunci am să te mai întreb o dată. Cum de ai ajuns aici fără haine?
Am un halat.
- Îţi baţi joc de mine? - Nu, domnule.
- Nu glumi cu mine. - Da, domnule.
- Eşti în armată? - Nu, domnule, sunt veteran.
- Vietnam? - Da, domnule, două misiuni.
La ce unitate?
În Batalionul al 12-lea Infanterie. Din 07.08.1966 până-n 02.07.1968.
- Wilson! - Da, domnule.
Roagă pe cineva să-l ajute pe omul ăsta. Trebuie să ajungă în oraş.
- Cum sunt cizmele? - Bune.
- Am nevoie şi de restul. - Bine.
Au mai venit oameni pe aici fără haine?
Nu, domnule, e ceva neobişnuit.
Nu vrea să vorbească cu tine.
Ba vrea, dă-mi-o la telefon.
Ştii cât e ceasul?
Nu-mi pasă cât e ceasul. Nu te gândi să închizi.
- Llewelyn. - Bună.
- Ce să fac? - Ştii ce se petrece?
Nu ştiu, a venit şeriful din Terrell County.
Şi ce i-ai zis?
Ce-am ştiut. Eşti rănit, nu?
Ce te face să spui asta?
O simt în vocea ta.
E numai falsitate în vocea lui.
Vreau să ne întâlnim la motelul Desert Sands din El Paso.
O să-ţi dau banii şi-am să te sui într-un avion.
Llewelyn, n-o să te părăsesc la ananghie.
Nu, e mai bine aşa. Dacă tu eşti plecată, iar eu n-am banii, nu-mi poate face nimic.
Însă eu pot să-i vin de hac.
După ce-l găsesc, voi veni la tine.
Pe cine să găseşti? Şi eu ce voi face cu mama?
- Se descurcă ea. - Se descurcă ea?
Să mă descurc? Am cancer.
Nu cred c-o va deranja cineva.
Cine eşti?
- Eu? - Da.
Nimeni, de la contabilitate.
Le-a dat mexicanilor un receptor.
S-a gândit că dacă mai mulţi oameni ar căuta...
Asta-i o prostie. Alegi unealta potrivită.
Înţeleg. Mă vei împuşca?
Depinde. Mă vezi?
Întotdeauna am zis c-o să se ajungă la asta.
Mi-am imaginat de acum 3 ani.
Nici măcar nu ne-am căsătorit de 3 ani.
În urmă cu 3 ani, am spus aceste cuvinte. Nu şi bine.
Acum, iată-ne. Sunt 32 de grade.
Eu am cancer şi nici măcar nu pot merge acasă.
Mergem în El Paso, Texas. Ştiţi câte persoane cunosc în El Paso?
- Nu, doamnă. - Uite atâtea.
- Nu mi-am văzut Prednisonul. - L-am pus eu înăuntru, mamă.
- Nu l-am văzut. - L-am pus în geanta aia.
Stai acolo. O să iau bilete şi un cărucior pentru bagaje.
Aveţi nevoie de ajutor cu bagajele, doamnă?
Mă bucur să văd că mai există gentlemani în Texas.
Mulţumesc. Sunt în vârstă şi nu mă simt bine.
- Ce autobuz luaţi? - Merg spre El Paso, nu mă întrebaţi de ce.
Rareori am avut ocazia să văd un mexican în costum.
Mergeţi spre El Paso? Cunosc bine zona, unde veţi sta?
Carla Jean, ce mai faci?
Şerifule, era adevărată povestea despre Charlie Walser?
Cine-i Charlie Walser?
Nu pot fi sigur de fiecare detaliu, însă e cu siguranţă o poveste.
Îmi puteţi promite ceva?
Da, doamnă.
Dacă vă spun încotro se îndreaptă Llewelyn,
îmi promiteţi că veţi merge doar dumneavoastră, să vorbiţi cu el?
Da, doamnă, cu siguranţă.
Llewelyn n-ar cere niciodată ajutorul nimănui.
Nu crede c-ar avea nevoie.
Carla Jean, nu-ţi voi răni bărbatul.
Are nevoie de ajutor, fie că-şi dă seama ori ba.
Care-i problema, vecine?
Aşa ar trebui să tragă mai bine cu timpul.
- Locuieşti prin zonă? - Sunt născut şi crescut în Alpine.
- Ce aeroport ai folosi? - Aeroport sau pistă improvizată?
- Aeroport. - Încotro mergi?
- Nu ştiu. - Zăboveşti pe ici pe colo.
Am fost şi eu aşa, frate.
Sunt piste improvizate, însă aeroportul e în El Paso.
Dacă vrei să ajungi undeva anume, m-ai bine ai conduce până-n Dallas.
N-ai mai avea nevoie de-o legătură.
- Nu le legi, prietene? - Poţi scoate cuştile alea din portbagaj?
Despre ce vorbeşti?
- Bună ziua, amice. - Salut.
Da, eu sunt.
Am nişte beri în cameră.
Îmi aştept soţia.
- De asta te tot uiţi pe geam? - E unul din motive.
- Care-i celălalt? - Vreau să prevăd cine mai vine.
Da, însă rareori reuşeşte.
Bere, asta e ceea ce urmează.
Îţi aduc una rece, tot căsătorit vei fi şi după.
Doamnă, ştiu la ce duce berea.
O bere duce la o altă bere.
Cheamă poliţia.
Sună la poliţia locală, nu e jurisdicţia mea.
Îţi pot oferi o cafea înainte de-a merge acasă.
Nu erau bani în camera sa?
Avea câteva sute la el. Probabil mexicanii au luat restul.
Presupun, cu toate că au plecat în mare grabă.
Ai naibii de bani, Ed Tom.
Banii şi drogurile.
Au depăşit orice limită.
Care-i sensul? Unde o să ajungem?
Dacă mi-ai fi spus în urmă cu 20 de ani, c-o să-mi fie dat
să văd pe străzi copii cu păr verde şi fiare în nas,
aş fi zis că eşti nebun.
Semne ale inevitabilului. De îndată ce s-a sărit peste politeţuri,
restul nu avea cum să nu urmeze.
Ăsta ne e destinul, unul extrem de întunecat.
- Nu e ceva singular. - Cu siguranţă nu e.
Însă nimic nu explică acţiunile omului tău.
E un adevărat lunatic, Ed Tom.
- Nu sunt sigur că e nebun. - Tu cum i-ai spune?
Nu ştiu. Uneori îmi pare a fi asemenea unei fantome.
- E real cu siguranţă. - Aşa e.
Cazul de la hotelul Eagle depăşeşte orice imaginaţie.
Da, nu se anuntă vremuri prea bune pentru el.
E puţin spus.
Împuşcă un funcţionar într-o zi,
după care se întoarce în următoarea, pentru a omorî un colonel.
E greu de crezut.
S-a întors la scena crimei.
Cine ar face aşa ceva? Cum te poţi apăra?
Drum bun, Ed Tom.
Îmi pare rău că nu te-am putut ajuta.
Sunt în spate.
- Cum ţi-ai dat seama că sunt eu? - Cine altcineva ar merge cu maşina ta?
- Ai auzit-o? - Ce spui?
- Faci glume pe seama mea? - Ce te face să zici asta?
- Te-a auzit una din pisici. - De unde ştiai că e maşina mea?
Am presupus, de îndată ce-ai intrat.
Câte chestii din astea ai acum?
Pisici? Am câteva. Depinde la ce te referi prin ai.
O parte sunt maidaneze, iar altele mai nelegiuite.
Ce mai faci, Ellis?
Uitându-mă la tine, trebuie să admit că pari mai bătrân.
Păi am mai îmbătrânit.
Am primit o scrisoare de la soţia ta.
Îmi scrie destul de des, mă pune la curent cu noutăţile din familie.
- Nu credeam că mai e ceva nou. - Mi-a spus că renunţi.
- Vrei o cafea? - Aş aprecia.
Cât de proaspătă e cafeaua asta?
De obicei, pun cafea proaspătă săptămânal, chiar dacă mai sunt resturi.
Cel ce te-a împuşcat a murit după gratii.
În Angola.
Ce-ai fi făcut dacă l-ar fi eliberat?
Nu ştiu, probabil nimic. N-aş vedea rostul.
Sunt destul de surprins să te aud spunând asta.
Cu cât te străduieşti mai mult să recuperezi
din ce ţi-a fost luat, cu atât pierzi mai mult.
După un timp, trebuie să-i pui punct şi s-o iei de la capăt.
Bunicul tău nu mi-a cerut niciodată să intru în poliţie.
Loretta mi-a zis că vrei să demisionezi.
De ce vrei să faci asta?
Nu ştiu...
Simt că sunt depăşit de situaţie.
Întotdeauna am crezut că, odată cu înaintarea în vârstă,
Dumnezeu îşi va întoarce faţa şi spre mine.
N-a făcut-o.
Nu am de ce să-L acuz.
În locul Său aş fi avut aceeaşi părere.
N-ai de unde să ştii ce crede.
Am trimis insigna unchiului Mac la vechea sa unitate ca s-o pună în muzeu.
Ţi-a povestit vreodată tatăl tău cum şi-a căpătat unchiul Mac recompensa?
A fost împuşcat pe propria verandă în Hudspeth County.
Au venit şapte sau opt, dorind una sau alta.
Unchiul Mac s-a dus în casă ca să-şi ia puşca,
dar ceilalţi i-au luat-o înainte.
L-au împuşcat chiar în pragul uşii.
Mătuşa Ella a încercat să-i oprească hemoragia,
în timp ce unchiul Mac se străduia să ridice puşca.
Au stat acolo călare, privindu-l cum moare.
În cele din urmă, unul dintre ei a zis ceva în indiană şi au plecat.
Unchiul Mac şi-a dat seama ce-i e sortit, chiar dacă mătuşa Ella nu voia să accepte.
A fost împuşcat prin plămânul stâng.
Aşa i-a fost menit, după cum se zice.
- Când a murit? - 1909.
Mă refer dacă a murit pe loc, pe timpul nopţii sau când.
Cred că în acea noapte. L-a îngropat în dimineaţa următoare.
Problema ta nu e nouă.
Ţara asta îşi pune la grea încercare oamenii.
Destinul e implacabil.
Nu va sta după tine.
Asta-i vanitate.
- M-am gândit eu că nu s-a terminat. - Nu.
Nu am banii. Puţinul pe care l-am avut
l-am cheltuit deja, iar facturile bat la uşă.
Mi-am îngropat mama azi. N-am avut bani nici pentru asta.
Nu mi-aş face griji pentru asta.
Trebuie să stau jos.
N-ai niciun motiv să-mi faci rău.
Nu, însă mi-am dat cuvântul.
- Ţi-ai dat cuvântul? - Soţului tău.
Nu are sens. I-ai promis soţului meu că mă vei omorî?
Soţul tău a avut şansa să te scape,
însă a preferat să-şi salveze propria piele.
Nu e aşa precum spui.
Nu e nevoie să faci asta.
Toţi spun acelaşi lucru.
Ce-am spus?
Toţi spun că nu e nevoie să fac asta.
Nu e nevoie.
Asta e tot ce-ţi pot oferi.
Alege.
Am ştiut că eşti nebun de când te-am văzut acolo.
Ştiam exact ce urmează să mi se întâmple.
- Alege. - Nu.
N-o să aleg.
- Alege! - Moneda nu poate decide nimic.
Doar tu poţi face asta.
Am ajuns aici, la fel ca şi monedă.
Domnule, v-a ieşit un os din braţ.
Bine, lasă-mă puţin în pace.
Vine acum o ambulanţă, a sunat un vecin.
Bine.
Sunteţi bine? V-a ieşit un os din braţ.
Cât vrei pe cămaşă?
Vă dau cămaşa mea.
Uită-te la osul ăla.
Leagă asta.
Leag-o!
La naiba, domnule, nu-mi pare rău c-am ajutat pe cineva. Ăştia-s bani mulţi.
Ia banii. Nu m-ai văzut, eram deja plecat.
Am înţeles.
- O parte sunt ai mei. - Tu ţi-ai păstrat tricoul.
- Nu pentru asta ţi-a dat. - Poate, dar am rămas fără cămaşă.
- Poate mă duc să călăresc. - Bine.
- Ce părere ai? - Nu pot să-ţi planific ziua.
Mă refer dacă ai vrea să mergi cu mine.
Isuse, nu m-am pensionat.
Atunci poate te ajut pe aici.
Mai bine nu.
- Cum ai dormit? - Nu ştiu, am visat.
Acum îţi permite timpul. Ceva interesant?
Întotdeauna sunt interesante pentru cel în cauză.
Ed Tom, voi fi politicoasă.
Am avut două vise. În ambele apărea tatăl meu.
Acum sunt mai în vârstă decât a fost el înainte să moară cu mai bine de 20 de ani.
Într-un fel el e cel mai tânăr.
Nu-mi amintesc prea bine,
dar în primul m-am întâlnit cu el în oraş ca să-mi dea nişte bani.
Cred că i-am pierdut.
În cel de-al doilea, parcă ne întorsesem în trecut.
Eram călare prin munţi pe timp de noapte.
Mergeam printr-o trecătoare din munţi.
Era frig şi ningea, iar el a trecut pe lângă mine fără să-mi zică vreo vorbă.
Era învelit cu o pătură şi-avea capul aplecat.
În clipa în care a trecut pe lângă mine,
am văzut că avea un corn ce era aprins în interior,
cum se purtau odată, iar cornul putea fi văzut datorită luminii din interior.
Era de culoarea lunii.
Ştiam că vrea să aprindă un foc acolo,
în acea beznă şi frig de nepătruns.
Ştiam că oricând m-aş fi dus, ar fi fost acolo pentru mine.
Apoi, m-am trezit.
Traducerea şi adaptarea alin022 & Patronu @ www.titrări.ro
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/xxfw Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari