Desi inspirata din evenimente reale, povestea urmatoare nu înfatiseaza
fapte sau persoane reale.
Presedintele a fost împuscat.
Au fost trase cel putin trei focuri de arma...
- La o parte! Sa mergem! - Sunt bine.
Haide, haide!
A mai fost lovit cineva?
Du-te, du-te, du-te!
Sun-o pe sotia mea! Spune-i ca sunt bine!
Retrageti paza!
- Spune-i ca sunt bine! - Asa vom face, dle presedinte.
La naiba!
MSNBC a confirmat ca, în urma cu câteva minute,
avioane de vânatoare americane au bombardat baze militare din Venezuela,
ca raspuns la atentatul asupra presedintelui Lyman,
din urma cu trei saptamâni.
Corespondentul nostru, Emily Boyd, se afla în Caracas.
Emily, ce auzi acum?
Jim, situatia din Caracas poate fi descrisa ca o stare de panica.
Se pare ca presedintele Lyman a raspuns unui raport CIA,
care sustine implicarea Venezuelei în tentativa de asasinare.
Guvernul presedintelui Lopez a raspuns...
::: Traducere si adaptare ::: :::::::... NAHRMER ...:::::::
nahrmer_go@yahoo.com
www.titrari.ro
Dumnezeule, cântecul asta...
Nu e cântecul care ne-a creat probleme în Abu Ghraib?
Nu stiu de ce si-ar dori o femeie sa fie parinte însotitor.
Timmy!
- Ce faci? - Îmi cer scuze, mama.
- Nu vrei sa cânti si tu cu ceilalti? - Dar nu am voce.
Nici eu. Haide, cânta.
- Dna Robinson? - Ce e, draga?
Nicky ma trage de par si nu vrea sa înceteze.
- Atunci, schimba-ti locul. - Dar autobuzul e plin.
Ştii ce, stai aici, bine? Ma ocup eu de el.
- Esti o gura-sparta. - Ba nu sunt.
- L-ai pârât pe Nicky. - Fiindca nu ma lasa în pace.
- Esti o gura-sparta! - Timmy, destul, opreste-te!
- Dar nu e frumos sa pârasti. - Nici sa te iei de altcineva.
Haide.
Ştii cum se numesc 53 de oameni care se uita la Superbowl?
- Cum? - Echipa Washington Redskins.
I-as sprijini si pe nord-coreeni daca ar juca pentru Washington.
Judy, pune asta ca principala stire pe website, pentru patru ore.
- Multumesc, BB. - Cred ca asta e tot, sefa.
Multumesc, oameni buni. Sa trecem la treaba.
Vreau sa te întreb ceva, Jim. Câti olimpici am avut noi?
Destul de multi.
Rachel, te rog sa mai ramâi putin.
- Ştii atletul acela din Georgetown? - Da.
Ia legatura cu el.
Închide. te rog usa!
- Sigur. - Multumesc.
Rach, o sa publicam articolul tau.
Serios?
Dar trebuie sa te misti repede pentru a scoate articolul primii.
Trebuie sa fie gata pâna mâine.
E un articol grozav.
Ştiu, e Watergate, e Iran-Contra. E ceva unic, Bonnie.
- Rachel! - Îmi cer scuze.
Sunt putin cam entuziasmata.
Trebuie sa fim obiectivi.
Şi daca compromit Casa Alba în mod obiectiv?
Ce îti mai trebuie ca sa termini articolul?
Trebuie sa sun la Casa Alba, sa vorbesc cu Van Doren, însasi.
Sunt curios, de ce nu ai vorbit pâna acum cu ea?
ti-am spus deja ca, daca o abordam prea devreme, oferim CIA
timpul necesar pentru a opri publicarea acestui articol.
Daca mergem acum, ei nu mai pot face nimic.
Bine.
Din punct de vedere legal, povestea este credibila,
nu se poate pune problema calomniei.
Asta conteaza, nu?
As vrea sa-mi spui cine e sursa ta.
Macar functia pe care o are.
Avem doua surse credibile.
Rachel mi-a spus cine sunt, iar eu sunt multumita.
Avem scrisoarea lui Van Doren catre directorul CIA,
pe care agentii i-au dat-o lui Rachel.
E suficient pentru a publica articolul.
Tu hotarasti, dar eu zic ca guvernul ar putea fi deranjat.
Legile sunt ambigue.
Poftim?
E ilegal ca un functionar din guvern sa dezvaluie identitatea
unui agent CIA, aflat sub acoperire.
Bine, dar eu nu sunt un functionar din guvern.
Nu înteleg ce vrei... Am discutat despre asta deja.
Atâta timp cât stim cu ce avem de a face...
Bine, stim.
Ai idee cum poti da de Van Doren?
Da, voi merge la ea imediat ce terminam aici.
Doar copiii nostri merg la aceeasi scoala.
- Pe bune? - Da.
- Şi esti în stare sa o întrebi? - Desigur.
Angela, paseaza-mi mie.
Gata, e la mine.
Haideti, avansati!
Bravo!
Împrastiati-va fetelor!
- Buna. - Buna.
Aparare! Apararea, Allison!
- Se descurca grozav. - Da.
- Toate alearga dupa minge. - Nimanui nu-i place apararea.
Haide, Ally!
- E în clasa dlui Cody, nu? - Da.
- Şi fiul meu la fel. - Am înteles.
Haide Allison!
Putem vorbi ceva, într-un loc linistit, daca ai putin timp?
E destul de important.
Da, sigur.
Sper sa nu-mi simta lipsa.
- Nu te retin mult. - Bine.
- Despre ce e vorba? - Erica, eu scriu un articol.
Lucrez pentru departamentul Ştirilor Interne.
Grozav.
Va aparea mâine si va spune, printre alte lucruri,
ca esti un agent CIA, în functiune, si ca ai fost într-o misiune
de culegere a informatiilor, în Venezuela.
- Ce? Asta e... - Asculta-ma, te rog.
Ai fost acolo, pentru a strânge informatii si a stabili daca guvernul lor
este responsabil pentru atentatul asupra presedintelui Lyman.
Ai stabilit ca nu e asa si ti-ai informat sefii...
E cea mai mare prostie pe care am auzit-o vreodata.
De unde stiu eu ca esti reporter pentru Sun-Times?
Casa Alba ti-a ignorat raportul, si a lansat un atac,
ca raspuns la tentativa de asasinare.
Lucrez pentru rubrica Ştirilor Interne de cinci ani.
Am o rubrica, pe pagina editorialelor, în fiecare marti.
- Fiul meu învata si el aici. - Da, ai mai spus asta.
Voi, oamenilor... afurisitilor... Aici nu e vorba de mine.
Înca o data, e vorba de sotul meu.
- Sursa mea e extrem de precisa. - Sursa ta e 100% imprecisa.
Agent CIA?! Nici macar nu pot folosi GPS-ul din masina.
E complet absurd.
Ziarul tau încearca sa-l înfunde pe sotul meu,
de când a facut declaratii împotriva propriei lui administratii.
Avem însemnarile tale, avem informatiile tale.
Avocatul meu e Harry Timbers. Îl stii?
Desigur.
O sa ia o teava de plumb si o sa ti-o vâre în fund.
- Chiar ca nu vreau asta. - Ce faci?
Ce faci? Copiii nostri merg la aceeasi scoala, Robin.
- Rachel Armstrong. - Rachel... ma rog.
- Negi ca lucrezi pentru CIA? - Ştii ce? Stai departe de noi.
Ai priceput? Vorbesc serios.
Casa Alba nu comenteaza asupra chestiunilor de securitate.
Asta e tot ce ai? David, da-mi ceva concret.
Neoficial, vei deranja multa lume pentru un amarât de articol.
Rachel, fiul tau e pe linia cinci.
Trebuie sa închid, David. Fiul meu e pe cealalta linie.
- Salut, pustiule. - Buna, mami. Ai primit lucrarea mea?
Da, o iau chiar acum. Pot sa te sun dupa ce o citesc?
- Bine, dar trebuie sa ma culc. - Poti astepta sa te sun.
Dar tata spune ca trebuie sa ma culc.
Atunci vom face asta mâine dimineata, îti promit.
- Bine. - Am o poveste importanta, puiule.
E în regula, mama.
Bine. Te iubesc. Pa.
- Îmi cer scuze. - Ce e asta?
Fiul meu a avut de facut o lucrare despre India si ma uitam pe ea.
Pun pariu ca ar putea scrie un articol despre relatiile Indiei cu Pakistanul.
- Cum a mers cu David? - "Casa Alba nu comenteaza...", bla bla.
Sper ca articolul va avea expresii ceva mai elocvente.
Bineînteles.
- E palpitant, nu? - Face fiecare ban pe care nu-l câstig.
Vreau sa pornesti de la profilul lui Van Doren.
Yale, CIA, casatoria cu ambasadorul cu 20 de ani mai batrân decât ea.
Era un profesor, casatorit. E o întreaga poveste.
Nu e rau deloc.
Apropo, meriti un somn bun.
Daca as fi în locul tau, as pune telefonul pe silentios.
Buna, Erica.
- De ce ne întâlnim aici, Merrill? - Pentru chili.
Nu, de ce ne întâlnim într-un loc expus?
Nu suntem expusi, Erica. Nimeni nu stie cine esti.
Dar mâine, când va aparea articolul acela blestemat, tu vei fi expusa.
Sotul tau chiar trebuia sa scrie acele articole?
- Nu-l amesteca în povestea asta. - Ai dreptate, Erica, nu e vina lui.
Oscar nu a fost antrenat pentru misiuni sub acoperire,
Oscar nu a depus un juramânt de discretie.
E vina ta. Nu ar fi trebuit sa-i spui nimic.
Salut, oameni buni.
E batut în cuie. Ziarul va aparea în doua ore.
Înca nu au postat pe internet, pentru a nu pierde exclusivitatea.
Va fi implicat si Departamentul de Justitie.
Vor trimite un procuror delegat, pentru a afla cine te-a demascat.
Nu-mi vine sa cred.
Doar copiii nostri merg la aceeasi scoala.
Copilul acelei reportere si al meu.
Stai putin! O cunosti?
Oarecum. Nu mai vorbisem pâna azi.
Vreau sa-mi raspunzi sincer, Erica. Tu ai fost?
- Ce sa fiu? - Sursa pentru Sun-Times.
E de înteles.
Casa Alba ti-a ignorat raportul. Te-ai enervat.
L-ai facut pe Oscar sa scrie acele lucruri, apoi, ai luat legatura cu presa.
"Am luat legatura cu presa."
Cineva pe care stiai si în care aveai încredere.
Du-te dracului!
Sa ma duc dracului? Atins!
Procurorul Dubois va sosi dimineata.
Va ajunge la Armstrong înaintea Marelui Juriu.
Legile spun ca Armstrong e obligata sa-si dezvaluie sursele.
- E posibil sa fi fost Oscar? - E posibil sa fi fost tu, O'Hara?
- Ce mai faceti? E totul bine? - Suntem bine.
- Sigur? - E bine.
O sa te chem la interogatoriu. La fel si pe Oscar.
Bine.
Dar vreau ca toti cei din agentie, care îmi cunosc identitatea,
sa fie pusi la detectorul de minciuni, pentru ca avem un tradator.
Vom gasi acea persoana, daca e în CIA.
Totusi, ar trebui sa-ti schimbam locatia, pentru siguranta ta proprie.
Nu, nu. O voi trimite pe Allison undeva, pentru ceva timp,
dar toate astea nu se întâmpla din vina mea.
Nu vreau sa trag ponoasele.
Nu o sa ma las speriata de acea reporterita.
Ramân aici.
Cum vrei tu.
Între timp, vom plasa o echipa de paza, la tine acasa.
Ma simt mult mai bine. Multumesc.
Nu-mi vine sa cred rahatul asta.
Mami!
- Esti gata pentru scoala? - Da.
E foarte interesant. E grozav.
- Multumesc. - Cu placere.
Nu stiam ca se face atâta cafea în India.
De asemenea, are cei mai multi democrati din lume.
Nu chiar. India este cel mai mare stat democrat din lume.
- Nu e acelasi lucru? - Nu e acelasi lucru.
Iisuse Hristoase!
Sa nu-i dai morcovii tai lui Brandon, bine?
Bine, mama.
Ai reusit! Asta schimba totul. Vei câstiga un premiu Pulitzer.
Nu prea cred.
CIA l-a informat pe Lyman de nevinovatia lui Lopez
- Timmy, manânca-ti micul dejun. - Nu-mi place.
Nu o supara pe mami. Termina-ti ouale.
- Faci cancer de la oua. - Ba nu faci cancer de la oua.
Ştii ce ? O sa-ti termin eu "cancerul".
E destul de bun, totusi. Am muncit mult la el.
Nu mi-ai spus nici jumatate din tot ce e aici.
Nici tu nu-mi spui despre romanele tale, asa ca suntem chit.
Faptul ca Van Doren este agent CIA, iar sotul acesteia e membru al guvernului,
fac din aceasta stire una extrem de interesanta.
Mama?
- Ce e, pustiule? - Putem merge la zoo, azi?
La zoo? Trebuie sa mergi la scoala.
- Am putea merge deseara. - Animalele dorm noaptea.
Nu vrei sa le deranjezi. Pot fi putin cam morocanoase.
Am ajuns. Haide, sa nu întârzii. ti-ai luat lucrurile?
- Vrei tu asta? - Grozav. Multumesc.
Ce faci? Vino si pupa-ma.
Te iubesc. O zi buna.
Salut, Connor.
Îmi cer scuze. M-ati speriat groaznic.
Sunt agentul special Coddington. Lucrez pentru FBI.
O sa va rog sa veniti cu noi.
- Pentru ce? - Nu stiu, eu doar execut un ordin.
Buna ziua, dna Armstrong. Va rog, intrati.
Eu sunt Patton Dubois, procuror federal.
Va rog, intrati. Multumesc ca ati venit.
- Aveam de ales? - Bineînteles.
Nu am nimic de spus, asa ca daca aveti vreo problema
luati legatura cu editorii.
- Doriti o cafea? - Nu, multumesc.
Iau eu una, daca se poate.
Grozav articol.
Cu siguranta ca va va propulsa spre celebritate.
Mai sa fie.
Ce articol.
În câteva zile, dupa ce vor fi gata toate actele, voi fi anuntat
ca fiind cel ce se va ocupa de aceasta scurgere de informatii,
legata de Erica Van Doren.
V-ati miscat repede.
Da, e destul de neobisnuit, dar cei de la Departamentul de Justitie
par sa trateze aceasta problema ca fiind una urgenta.
Asa ca m-au sunat aseara, iar eu am ajuns azi dimineata la hotel.
Şi iata-ne aici.
Biroul procurorului general doreste sa se recuze.
Poate ca cineva de acolo a fost sursa ta.
- Cred ca ar trebui sa-mi sun avocatul. - Nu e nevoie. Nu va voi pune întrebari.
În orice caz, nu aici. Nu e nici locul, nici momentul potrivit.
Voiam doar sa va pun în tema.
Pot sa va spun ceva, neoficial?
Sigur.
- Adica va ramâne între noi. - Ştiu ce înseamna "neoficial".
Bun. Voi vorbi eu.
Aveati toate drepturile de a publica informatia obtinuta,
totusi, nu aveati dreptul de a proteja identitatea sursei care v-a dus la Erica.
Persoana care a expus-o.
E o lege din 1982, numita "Legea Informatiilor si Contrainformatiilor".
- Sursa ta are probleme mari. - Nu am de gând sa-mi dezvalui sursa.
- Am spus ca voi vorbi eu, mai stii? - Bine.
ti se va cere sa apari în fata Marelui Juriu.
ti se va cere sa dezvalui identitatea sursei tale.
Eu voi pune întrebarile.
Daca nu-ti vei dezvalui sursa, vei fi pusa sub acuzare,
iar asta înseamna ca vei face puscarie.
Şi nu ma refer la o sentinta prea usoara, ca cea a lui Marta Stewart.
Rachel, mergi la sursa ta si cere-i permisiunea pentru a-i dezvalui numele.
Poate ca va dori sa te protejeze.
Am descoperit ca oamenii sunt destul de întelegatori.
Daca ar fi asa, ai ramâne fara slujba.
Asta e tot ce am avut de zis. Vei primi o citatie pentru proces.
- Ma tem ca va voi dezamagi, dle Dubois. - Imposibil.
Chiar va numiti Erica? De când lucrati pentru CIA?
Ştiu ca încercati sa va faceti treaba.
As vrea sa vorbesc cu voi, dar nu e momentul potrivit.
Am un angajament fata de copii.
Chiar va numiti Erica?
I-ati oferit sotului dvs informatii secrete?
Sunt singura.
Daca acele raporturi CIA chiar exista, dupa cum pretinde Sun-Times,
asta ar însemna lansarea unui atac armat, fara justificare.
De asemenea ar putea însemna ca presedintele a mintit natiunea...
Rach, esti asteptata în biroul lui Bonnie.
... cea mai proasta decizie politica din istoria acestei tari.
Casa Alba nu a luat masuri, dar nu neaga...
- Rachel? - Da, ma duc.
- Apropo, buna poveste. - Multumesc.
"Asteapta-ma si pe mine!" "Sunt o alergatoare buna", spuse Rutie,
"si mi-ar placea sa prind si eu ceva", adauga ea, cu undita în mâna.
Şi au plecat la drum, pe poteca printr-un crâng,
si tocmai când bunicuta Annie voia sa-i spuna lui Rutie ce va prinde...
ti-am spus, guvernul va lua asta foarte în serios.
Urmatoarea data când esti interogata de FBI, ma suni mai întâi pe mine!
- Am înteles. Îmi pare rau. - Ma suni înainte sa-ti scoti centura!
Destul, Avril!
Te simti bine?
Da, îl lasasem pe Timmy la scoala, iar agentii FBI mi-au cerut sa merg cu ei.
Destul de stresant, nu? Sa fii interogata asa.
- S-a întâmplat foarte repede. - Vor sursa ta, nu?
Da, dar nu le-am dat-o. Nu o voi face. Nici vorba.
Bine. Ia loc.
În primul rând, e un comportament inacceptabil din partea FBI.
Sa te ridice din fata copilului tau, sa te ia cu forta...
Vreau sa stiu numele agentului care te-a interogat.
Nu a fost un agent FBI, ci Patton Dubois, un procuror delegat.
Ce e? Îl cunosti?
Nu, dar un procuror delegat nu suna bine deloc.
Singurul sau scop e sa gaseasca sursa ta, fara nicio alta preocupare.
Va avea timp si resurse nelimitate, si o oportunitate pentru publicitate.
Un procuror delegat are mai multa putere decât un agent FBI.
Da, dar nu suficient pentru a ma face sa-mi dezvalui sursa.
Am dreptul sa-mi protejez sursa.
Ce e?
Guvernul Federal nu ofera o astfel de protectie reporterilor.
Nu si în probleme de securitate nationala.
49 de state au o oarecare protectie pentru jurnalisti,
dar nu si Guvernul Federal.
Administratia va renunta, când va vedea cât de mult o vom sustine pe Rachel.
Guvernul Federal va lupta, de asemenea.
Cineva ti-a dezvaluit informatii confidentiale.
Acesta e un act de tradare. Asa vad ei lucrurile.
- Vor lua asta foarte în serios. - Şi eu voi face acelasi lucru.
- Casa mea e chiar acolo. - E pe lista. Puteti trece.
Vreau sa citesti câte jumatate de ora, în fiecare zi, ai înteles?
O sa am probleme daca nu merg la scoala?
- Nu. - Îmi va fi dor de prietenii mei.
Ştiu, dar e pentru o perioada scurta.
Vei avea un profesor privat si îti va placea. Îti promit.
Pupa-ma.
Te iubesc.
ti-am spus ca asta se va întâmpla.
- Chiar nu vrei sa pricepi, nu? - E numai vina ta.
- Ce vrei sa asculti, puiule? - Cine e cel mai bun prieten al tau?
- Cine? - Tu!
Putem discuta neoficial?
Sigur. Ne întâlnim în spate.
Sper ca nu ai venit sa ma bati. Nu e cinstit.
Nu am antrenament în "înfige-i nasul în creier, cu podul palmei".
Nu, folosesc sageti otravite.
Amuzant.
Îmi plac florile tale. Cele galbene sunt foarte dragute.
Multumesc.
Sotul tau înca mai scrie?
Da. Tot timpul. În fiecare zi.
Am citit romanul sau despre Mossad.
Eram în concediu si a fost... ... a fost o lectura placuta.
Multumesc.
Încearca sa îl scoata si pe al doilea.
Îmi cer scuze ca mi-am pierdut cumpatul, în prezenta ta.
De cele mai multe ori, barbatii ma aduc în starea asta.
Eu si Oscar...
Probabil ca asta a fost picatura care a umplut paharul.
A plecat.
Ne-am certat si a plecat cu Allison.
A fost ciudat sa o las si pe ea sa plece.
Allison e un copil minunat. Pare foarte matura...
De unde stii, ai scormonit si în trecutul ei?
Nu, sunt parinte însotitor.
Parinte însotitor? Ar trebui sa primesti spor de periclitate.
Eu vin odata la doua saptamâni sa le citesc copiilor.
- Mama? - Sunt afara, Timmy.
- Ce pot sa fac pentru tine. - Ştiu ca nu-mi poti dezvalui sursa ta.
Respect asta. Ştiu ce înseamna un secret.
Raspunde-mi doar cu "da" sau "nu".
E cineva apropiat mie? Asa e?
E cineva cu care lucrez?
Nu pot sa-ti spun nimic.
Când vei aparea în fata Marelui Juriu, va trebui sa vorbesti.
Esti o târfa tradatoare care se arunca singura în gura lupului.
Aud asta în fiecare zi.
Daca vrei sa faci o declaratie, vei primi o oferta deosebita.
Multumesc.
- Buna ziua, dna Van Doren. - Buna, frumosule.
- Ce mai faci? - Allison ce mai face?
Nu a mai fost la scoala. E bolnava?
Nu, se simte bine, dar petrece putin timp cu rudele ei.
- Îi spuneti ca am salutat-o? - Sigur ca da.
Haide.
Cine e la usa?
Da?
- Rachel Armstrong? - Ce doriti?
V-am adus o citatie, dna.
Abia am avut timp sa notez asta si sa vin aici.
- Întelegi ceva din asta? - Da.
- Credeam ca legea se misca greu. - Nu si atunci când se misca repede.
Astea sunt niste tâmpenii. Vizita de la miezul noptii,
ridicarea ta cu forta... vor sa te intimideze.
Merge.
- Sa nu te simti intimidata si de mine. - Bine.
O sa fie bine.
Dna Armstrong...
- Te astept în hol. Nu-ti face griji. - Bine.
Rachel Alice Armstrong, Trinity Pass, nr. 50, Washington D.C.
Multumesc.
Dna Armstrong, lucrati ca reporter pentru Sun-Time?
Da.
- Sunteti corespondent politic-national? - Da, unul dintre ei.
Grozav. Pun pariu ca sunt mii.
Ati scris acest articol, acum câteva zile, în care
ati dezvaluit ca Erica Van Doren, sotia fostului ambasador,Oscar Van Doren,
este agent CIA sub acoperire.
Asa e.
Şi sunteti sigura de credibilitatea acestui articol?
Absolut.
Cine este sursa dumneavoastra?
- Dna Armstrong... - Numai o secunda.
Refuz sa raspund la aceasta întrebare care mi-ar încalca drepturile
de cetatean al SUA.
Sunteti constienta ca este interzisa expunerea unui agent CIA?
Da, stiu asta.
- Deci, cine e sursa dvs? - Nu-mi pot dezvalui sursa...
Dna Armstrong, aceasta e o problema extrem de grava.
Vreau sa va gânditi bine.
Vom lua o pauza pâna la 13:30.
Vreau sa mergeti acasa, sa vorbiti cu familia dvs,
sa vorbiti cu editorul dvs, iar apoi cu sursa dvs.
Sa vedeti daca merita sa fiti pusa sub acuzare.
Apoi ne vom întoarce aici si va voi întreba, din nou.
- Eu nu mi-as face sperante desarte. - Nu sunt genul acela.
În regula. Vom lua o pauza si vom reveni la 13:30.
"Pot sa vin si eu?", întreba Charlie. "Promit ca-l voi prinde, orice-ar fi."
"Vino.", spusera Joe Sarbatoritul si bunica Annie.
Dupa ceasul meu, am ajuns mai devreme.
Credem ca nu e cel mai potrivit moment pentru a sta cu copiii.
Nu suntem pregatiti pentru asemenea situatii nebunesti.
Bine.
Cred ca e o tâmpenie. Ştiu ca presa poate fi un cosmar.
Poate ca daca ati disparea o perioada, atunci ar pleca si ei.
Sper ca putem rezolva asta, Jerry. Abia astept sa le citesc copiilor.
Sunt destul de priceputa la asta. Imit si vocile...
Chiar esti.
Când intentionezi sa o readuci pe Ally la scoala?
- Nu stiu. Nu sunt sigura. - Înteleg.
Bine.
Vrei sa spui ca nu se mai poate întoarce, Jerry?
- Cum a fost prânzul? - Grozav. Multumesc.
- Şi ce ati servit? - De fapt, nu am mâncat nimic.
Serios?
As vrea sa am vointa dumneavoastra.
Sursa dvs, dna Armstrong... Cine este?
- Cum a fost? - Bine, cred.
Rachel Armstrong? Sunt subofiterul Jones.
Am o citatie pentru dvs, la procesul care va începe în doua ore.
- Nu, nu, nu... - Parca erau doua saptamâni.
Sunt Avril Aaronson, reprezentantul publicatiei Sun-Times.
Da, am citit lucrarea ta despre cazul Celeste, de anul trecut.
Cred ca te poti mândri cu eliberarea ei.
Am înteles acele tachinari, dar asta e absolut scandalos.
Se încalca prevederile celui de-al cincilea amendament.
Avril, avem un tradator care dezvaluie identitatea agentilor CIA.
Şi cred ca o asemenea persoana ar trebui demascata imediat.
Îl vom aduce pe Albert Burnside.
Atunci voi merge acasa, sa-mi iau caietul de autografe.
Nu-ti face griji. Nu e o problema. Sun-Times asigura cheltuielile.
- Salut, Avril. - Iata-l.
Albert, multumesc ca ai venit.
- Ea e Rachel Armstrong. - Încântat de cunostinta.
Eu sunt Ray, sotul lui Rachel. De ce se întâmpla asta atât de repede.
Avril a spus ca vor trece saptamâni pâna voi aparea în Instanta.
Dl Dubois vrea sa faca asta înainte ca presa sa afle detaliile.
E în regula. Presa poate complica lucrurile.
Sa ne concentram în a te scapa de închisoare.
Închisoare?! Cum... când?
- Vei cere o amânare? - Da, desigur.
Am mai trecut prin asa ceva. Judecatorul Hall e un om întelegator.
Ne trimitem felicitari de Craciun. În niciun caz nu te va închide azi.
- Iisuse Hristoase! - Ray, linisteste-te.
Daca Albert e calm, putem fi si noi asa, nu?
Vom pleca de aici în cinci minute.
Apoi vom lua câte o cafea si vom stabili cum te vom proteja pe tine,
Constitutia si chiar democratia pentru generatiile ce vor veni.
asta e un teory, nu? E stilat.
Multumesc. Frumos costum.
Nu e un costum, e un Zenya.
E facut la comanda, cusut manual.
Tu ce porti?
Nu stiu.
O sa te prezint croitorului meu. Se simte diferenta când porti Zenya.
Grozava intrare.
Onorata Instanta, dna Armstrong a aparut în fata Marelui Juriu, de dimineata.
V-am pus la dispozitie stenograma.
Dupa cum stiti, i s-a cerut sa dezvaluie numele sursei care, în mod ilegal,
i-a dezvaluit informatii secrete.
- Onorata Instanta, pot interveni? - Da.
Nu am nicio problema.
Onorata Instanta, abia am întâlnit-o pe clienta mea.
Cer o amânare de o saptamâna pentru a putea stabili detaliile.
Vreau sa aflu si eu detaliile. Eu zic sa continuam.
Uitati ce se va întâmpla.
Dl Dubois va spune cum clienta mea refuza sa dezvaluie numele sursei,
si ca ar trebui sa o constrângeti.
Va spune ca informatia este secreta si ca Marele Juriu trebuie
sa afle numele sursei.
De asemenea va spune ca nu exista o lege federala care sa o protejeze,
si ca nu se poate aplica Primul Amendament
deoarece e vorba de securitatea nationala.
- Are dreptate, dle Dubois? - Cam asta ar fi, pe scurt...
Noi sustinem ca Primul Amendament se aplica si pentru Rachel Armstrong.
- Ştiu cazuri în care... - Cunosc acele cazuri.
Dar acelea nu îi dau dreptul de a refuza sa raspunda.
Ce-ar fi sa va apropiati toti trei?
Rachel, haide.
Dna Armstrong trebuie sa stiti ca daca va cer sa va dezvaluiti sursa
si nu o faceti va voi acuza de sfidarea Curtii
si veti fi închisa pâna...
Numai putin. Îmi puteti aproba cererea de amânare?
Voi respinge aceasta cerere.
- Cer doar câteva zile... - Este o problema de securitate nationala.
Nu aveti niciun motiv pentru a refuza aceasta cerere.
Ma învatati dvs cum sa conduc acest proces?
Dna Armstrong, va somez sa va dezvaluiti sursa!
Daca aveti nevoie de câteva zile, vi le voi acorda.
Nu pot face asta.
Dle Burnside, daca doriti câteva zile pentru a o sfatui sa dezvaluie...
Nu-mi pot sfatui clienta sa-si tradeze sursa.
Având în vedere problema securitatii nationale, cer ca dna Armstrong
sa fie acuzata de sfidarea Curtii si închisa imediat.
Sunt de parere ca am în fata mea pe cineva care-mi sfideaza autoritatea
si care se crede mai presus de lege.
Va acuz de sfidarea Curtii si va încredintez spre arest.
Dle judecator... Onorata Instanta, nu puteti...
Veti fi eliberata, de îndata ce veti fi pregatita sa vorbiti.
- Pot discuta cu clienta mea? - Veti face asta în timpul detentiei.
Sa-l iei de la scoala pe Timmy, la ora 17:30
- Şedinta a luat sfârsit. - Dle judecator...
Sunt multi oameni care cauta celebritatea, pe aici.
- Ce facem acum? - Te sun mâine, nu-ti face griji.
- Ce facem acum? - Te sun dimineata, bine?
Sper ca nu-i vei mai trimite felicitari de Craciun.
- E o tactica de intimidare. - Crezi?
Ma ocup eu de asta. Ne vedem la sediu.
Bine, pornesc într-acolo.
Dle Burnside, e o adevarata onoare pentru mine.
V-am studiat evolutia. Şi tatal meu a fost avocat.
- E o mare greseala, Pat. - Pai, putem învata din greseli.
Unele greseli pot fi trecute cu vederea, dar unele greseli
nu pot fi ignorate.
Trebuie sa aflu doua lucruri.
- În primul rând, povestea în sine. - E solida ca piatra.
Solida ca talcul sau ca granitul?
Albert, te rog, nu am fi facut asta daca nu ar fi fost...
În al doilea rând...
Câte persoane de la ziar stiu numele sursei?
Ştim sursele secundare. Mai precis, Bonnie.
Şi una din sursele lui Rachel, de la FBI, ne-a dat o copie
dupa raportul lui Van Doren.
Şi de ce nu aveti numele sursei principale?
Rachel i-a promis confidentialitatea si nu am avut nevoie de acel nume.
Partea buna e ca nu puteti fi constrânsi sa marturisiti ceva ce nu cunoasteti.
Portofel Boston.
Ochelari de soare, Prada...
- Puteti pastra asta. - Multumesc.
Reportofon.
Va trebui sa-mi dati bijuteriile.
- Şi verigheta. - As vrea s-o pastrez.
E cu diamant, scumpete. Nu vrei sa ai asta la tine, acolo.
Dna Armstrong, veniti în fata!
Îndreptati-va spre aparat si dati-mi palma dreapta.
Luati-o! Stânga, va rog.
Se pare ca singura tinta este Rachel Armstrong, autoarea articolului,
desi scrierea acestuia nu e o crima.
Armstrong e în arest, iar acesta e principalul nostru atu.
Apoi, Van Doren si cei care au lucrat cu ea la CIA au fost de acord
sa fie pusi la detectorul de minciuni.
Puteti închide televizorul? Nu-l mai pot asculta pe tipul asta.
Asa e mai bine.
Acesta e singurul avantaj al lui Armstrong.
Mass-media, care face din ea o celebritate.
Nu putem lasa asta sa ne afecteze.
Conform cazului Brandsburg, nu au nicio sansa la apel.
Nici chiar daca indica posibile surse.
Ştiu, asta s-a vazut clar, în cazul Miller.
Priviti spre camera.
Dar obiectivul nostru nu e s-o tinem încarcerata.
Eu vreau sa fie eliberata.
Asta ar însemna aflarea surselor si acuzarea acestora.
Sincer, asta e tot ce ma intereseaza.
Stati cât mai linistita, privirea în fata
si raspundeti doar cu "da" sau "nu".
- Va numiti Erica Van Doren? - Da.
- V-ati nascut în New York? - Da.
Ati mintit vreodata în privinta vreunui document oficial?
Nu.
I-ati dezvaluit dnei Armstrong ca lucrati pentru CIA?
Trebuie sa stii câteva reguli.
În primul rând, nu se fumeaza nicaieri în cladire.
tigarile sunt de contrabanda.
Fara droguri, fara lupte.
Luptele te vor duce la "bezna".
- Ce e aceea? - Izolare.
În filme i se spune "gaura".
Vei merge în camera comuna. Fetele mai violente stau în celule.
Ce, esti portar? Pleaca de aici!
Ziua 1
Nu e de gluma.
Nu e permis niciun tip de sex.
Fara limbi, fara sarutari... Nimic!
Daca vei sta aici mai mult de opt luni, vei avea dreptul la vizite conjugale.
Dar de obicei se iese de aici în doua saptamâni, nu vei sta opt luni.
- Cum te numesti? - Olivia.
- Olivia si mai cum? - Olivia James.
- Buna, Olivia James. Ea e Rachel... - Armstrong.
Rachel Armstrong, noua ta colega. Sa te comporti frumos.
Şi arata-i cum sa faca patul.
Stingerea e peste o ora, iar trezirea e la ora 6.
- Bine? - Bine.
Ma scuzati, pot vedea ziarele, dimineata?
Nu, dar daca vrei sa te uiti la stiri, trebuie sa le convingi si pe ele.
Esti cumva antrenata în a pacali poligraful, Erica?
Nu, asta se învata în Langley.
- Gura, Peter! - Am trecut testul, nu?
- Cine crezi ca a vorbit cu Armstrong? - La naiba! Nu stiu!
Dar când veti afla, lasati-ma cinci minute cu acel nenorocit.
Sunt absolut convins ca dna Armstrong ne va spune.
Nu a mai fost arestata. Va ceda.
Nu stiu. Am cunoscut-o. Am privit-o în ochi.
E o idealista.
As vrea sa fi avut prajiturile. Erau chiar bune...
Ziua 2
Uite cine e aici.
Micutul voia sa te salute. Sa vada ca esti bine.
ti-l dau acum. Salut-o pe mama.
- Buna, puiule. - Buna.
Spune-i lui mami ce i-am adus.
Mami, ti-am adus prajituri, dar ni le-au luat.
Nu se poate. Poate mi le vor da mai târziu, la desert.
- Tati, le-a facut. - Tati le-a facut? Aoleu.
Voi fi bine, puiule.
- Cum a fost testul la ortografie? - A fost bine, cred.
Sigur l-ai trecut cu brio. Ai învatat din greu, nu?
- Nu-i asa? - Da.
Sigur ca da.
Da-mi-l pe tata la telefon, da?
- Buna. - Buna.
- Cum te simti? - Sunt bine.
- Sigur? - Da. Te rog sa nu-l mai aduci, Ray.
Nu e un loc potrivit pentru el. E speriat.
Voia sa te vada, sa fie sigur ca esti bine.
Bineînteles ca voia sa ma vada, dar... ... vorbesc serios, Ray,
nu voi sta prea mult aici, doar câteva zile.
Şi ce se mai întâmpla? Nu am vazut stirile.
Nu?
Nu sunt ziare aici, iar televizorul e fixat pe Jerry Springer.
- Încarcerarea ta e peste tot. - Nu, ma refer la presedinte.
- Ce au spus despre articol? - Aceleasi lucruri ca de obicei.
Casa Alba refuza sa comenteze astfel de probleme.
Ce altceva ar putea sa spuna, nu?
Presedintele nu tine nicio conferinta de presa, asta e sigur.
Ma gândeam ca poate... daca situatia scapa de sub control,
mai mult de atât, poate ar trebui sa-mi spui cine este.
Astfel as putea vorbi cu procurorul, ca de la om la om.
Nu te-am întrebat asta, niciodata, dar devine o nebunie.
Ray, sa nu discutam despre asta.
- Nu ai încredere în mine? - Nu e vorba de asta.
Cred ca asta a fost tot. Vizita s-a încheiat.
Bine.
- Mi-e dor de tine. - Şi mie mi-e dor de tine.
Poti sa-i mai dai telefonul, odata?
Ma auzi? Bine.
Vreau sa-ti faci patul dimineata. Sa fie macar un barbat responsabil.
Şi nu-i spune lui tati ca am spus asta, bine?
- Îmi voi face patul... - Nu te mai aud.
Nu te mai aude, amice.
Va veni acasa, în curând. Haide.
Ziua 15
Armstrong, sa mergem.
Dle Burnside, clienta dvs e aici, deci puteti începe oricând doriti.
Multumesc, dle.
Onorata Instanta, cer eliberarea dnei Armstrong, pâna când
Curtea de Apel va proceda la validarea acestei retineri.
Dar asta ar vicia decizia încarcerarii sale.
- Solutia e la dumneaei. - O solutie care îi stirbeste integritatea.
- Nu exista nicio solutie. - "Integritatea" e un termen subiectiv.
Dna Armstrong, doresc sa va ajut, dar trebuie sa ma ajutati si dvs.
Îmi puteti promite ca, odata eliberata, va veti contacta sursa
si veti încerca sa obtineti permisiunea acesteia de a-i dezvalui numele,
pentru a pune capat acestor lucruri?
As fi nesincera, daca as spune asta.
Atunci nu-mi dati de ales. Motiunea este respinsa.
Dle, cer ca Sun-Times sa fie amendat cu 10.000$ pe zi,
pâna va fi dezvaluita sursa.
Onorata Instanta, noi nu îi cunoastem sursa si nu vad cum am putea
fi trasi la raspundere.
Dle, este evident ca ziarul nu numai ca o sprijina
pe dna Armstrong, dar o si încurajeaza în decizia dânsei.
Ziarul ar trebui sa o concedieze pe dna Armstrong, daca nu face
ceea ce trebuie.
Va depasiti atributiile.
Cu tot respectul, va cer sa respingeti aceasta motiune.
Nici sa nu te gândesti sa cedezi. Nici sa nu te gândesti.
Vei plati amenda si o vei lasa pe Rachel sa reziste, ca si pâna acum.
Nu era nevoie sa spui asta.
E o zi superba.
- Îmi place sa vin aici. - Da.
- Îmi reaminteste pentru ce luptam. - Sunt de acord.
Tatal meu e îngropat chiar acolo.
Ar fi mai bine sa nu ne întâlnim în Langley, cel putin deocamdata.
Ma bucur ca ai cerut sa ma vezi. Voiam sa vorbim de când a început asta.
Speram sa-mi oferiti un post la Centrul de Pace din Balcani.
Avem alte preocupari, momentan.
Erica, i-am verificat pe toti cei care au lucrat cu tine.
Am consultat apelurile telefonice, e-mail-urile trimise.
Am ajuns într-un punct mort.
Reportera nu vorbeste, si trebuie sa aflam cine a divulgat informatiile.
Înteleg. Sunt perfect de acord.
Daca persoana asta are ceva cu tine, sau cu agentia.
- Pot sa te întreb unele lucruri? - Da, sunt complet de acord.
Întreaba-ma tot ce vrei.
- Când ai cunoscut-o pe Rachel Armstrong? - Personal?
Când m-a abordat la un meci de fotbal.
Amândoua lucrati ca voluntare la aceeasi scoala, nu?
Eu da. De fapt, nu. Nu mai sunt. Ea era parinte însotitor.
- Nu ai mai vorbit cu ea pâna atunci? - Nu.
Nu ati avut programe suprapuse? Nu ati discutat ca între mame?
Nu.
Ai mers la vreun eveniment scolar la care au fost bauturi alcoolice?
Poftim?
Când sotia mea mergea la acele receptii... Nici nu stii ce vorbe îi scapau.
Înca ma mai anchetati pe mine? Am trecut testul la poligraf.
Cu pregatirea ta...
E o investigatie standard, nu trebuie sa o iei personal.
Nu trebuie sa o iau personal?
Ma considerati betiva, mincinoasa sau incompetenta, dar nu trebuie
sa o iau personal?
Cum îndrazniti?
- Controleaza-ti tonul, Erica. - Sa va întreb si eu ceva.
Ce anume din dosarul meu impecabil va face sa ma banuiti?
Adevarul e ca nici macar nu te cunosc.
Ai fost inactiva atâtia ani încât sunt putini oameni care te cunosc.
Dar eu va cunosc. Cunosc oamenii ca dvs si vad unde se îndreapta asta.
Cineva de la CIA a dat-o în bara, iar voi îmi tot dati târcoale.
Va doriti atât de mult sa fiu eu. Se vede asta.
Sa puteti spune presei ca e vorba de o fetita dezamagita
ale carei descoperiri au fost ignorate de presedintele SUA.
Descoperiri care ar fi absolvit Venezuela de orice vina.
- Acum esti dramatica. - Bine. Ştiti ce?
De acum înainte puteti vorbi cu avocatul meu.
Puteti renunta la protejarea mea, puteti sa nu ma mai platiti.
Îmi dau demisia.
Nu-ti poti da demisia, Erica.
Serios? Ce, suntem într-un clan mafiot?
Nu pot parasi familia. Sunt legata?
Cunosti prea multe lucruri confidentiale.
Nu aveti încredere în mine?
Bine. Va voi da motive sa nu aveti încredere.
Sotul meu nu e singurul din familie care poate scrie.
Chiar vrei sa pornesti la lupta împotriva guvernului?
Esti în mijlocul unui proces de custodie.
Chiar vrei sa o implici si pe Allison?
- Ai noroc ca esti femeie. - De ce?
Pentru ca eu nu lovesc fetele.
Nu esti singurul agent care a fost trimis în Venezuela.
Dar esti singura care a afirmat ca nu au fost implicati în atentat.
Presedintele nu a citit doar raportul tau.
Îti urez succes pentru procesul de custodie.
Sper ca o vei mai revedea.
Multumesc.
Ziua 71
- Ce e asta? - Un cadou de Craciun de la fiul meu.
- Câti ani are? - Şapte ani.
Nu mai exista vreo persoana care sa aiba sapte ani.
Eu ma mut aici. Grasana aia se bese toata noaptea.
Fac crima de om daca mai stau mult acolo.
Bun venit în cartier.
Felicitari tuturor. Avem trei finalisti pentru premiul Pulitzer.
Ziua 111
Armstrong, ai primit asta de la cineva, pe nume Bonnie.
L-am luat eu fiindca nu erai sus.
Ai fost nominalizata pentru premiul Pulitzer.
Ai câstigat ceva? Eu nu am câstigat nimic, niciodata.
Multumesc.
- Cum a fost azi la scoala? - Destul de bine.
Ziua 113
- Care a fost cea mai buna parte? - Nu stiu.
Am câstigat un premiu. Adica, aproape am câstigat.
Unul mare, fiindca sunt o reportera buna.
Ce bine.
Şi tu esti primul caruia voiam sa-i spun,
fiindca esti persoana mea speciala.
- Vrei sa mi-l dai pe tatal tau? - Bine.
- Chiar îti simte lipsa. - Serios?
- Deci... premiul Pulitzer? - Da.
- Tu mi-ai spus, ai uitat? - Nu e chiar...
Toata lumea lânga paturi! Perchezitie!
Mâinile pe cap!
Haide, Armstrong, lânga pat.
Mâinile pe cap! Perchezitie! Sa mergem, doamnelor!
- Sa mergem, doamnelor! - La locurile voastre, acum!
Ce crezi ca faci, dra Jones. Treci la patul tau!
Ştii ca nu e voie cu asta. E contrabanda.
Îmi pare rau.
Primesti astea de la ugandezi, de câteva saptamâni.
Alte lucruri de contrabanda.
Astea sunt lucruri personale.
Mi-l dai înapoi?
Ce naiba e asta? Nu poti face asta.
- Ce-ai spus? - Nu mi-l poate lua, e al meu.
Treci înapoi la pat si tine-ti gura sau te trimit la "groapa"!
M-ai înteles?
Mâinile pe cap!
La izolare cu tine!
Ziua 198
Sunt vesti grozave despre Pulitzer. Felicitari.
Da, dar nu ma surprinde deloc ca a câstigat Tom Williams.
Povestea lui a dus la demisia primarului.
Presedintele e atât de popular încât nimanui nu-i pasa de ce am scris eu.
- Noi ne mândrim cu tine. - Multumesc.
Îmi pare rau. Mi-au luat jurnalul, notitele.
Pentru ca am luat un mar de la cineva.
Nu pot scrie si asta ma scoate din minti.
Mi-au luat si pixul. Nu-i mai pot scrie nici lui Timmy.
Ma întrebam daca poti scrie un editorial despre ce se întâmpla.
Da, sigur.
- Va aparea în ziarul de mâine. - Multumesc.
Molly Meyers vrea sa-ti ia un interviu.
Ce? De ce?
Doar nu sunt anorexica sau internata la dezintoxicare.
- Nu sunt Justin Timberlake. - Curiozitatea umana.
E o jurnalista, trebuie sa fie de partea ta, nu?
Sustinatorii tai încearca sa faca ceva.
Dupa cum ziceai si tu, nimeni nu mai scrie despre cazul tau.
Pierdem teren. Guvernul nu mai simte presiunea oamenilor.
Da, am priceput. Saluta-l pe Avril...
Nu, nu. Trebuie sa te aducem din nou pe prima pagina,
iar Molly Meyers va atrage atentia asupra ta.
- Deci? Bine. Dar vreau sa fie în direct.
Nu vreau sa se faca trucaje la montaj.
- Desigur. - Şi nici nu voi plânge.
Bine.
Ziua 210
Ce porti la mâna? E noul Cartier?
- E un ceas grozav. - Nu e un ceas. E o bijuterie.
Ia uite aici. Îmi place la nebunie.
Îmi plac numerele. Sunt de marimi diferite.
- Esti gata, Molly? - Da.
Distractie placuta.
Bine.
Mi-au spus ca trebuie sa fie un interviu profund.
- Serios? - Asta mi-au spus.
E momentul tau, nu al ei. Te vei descurca grozav.
Buna, Rachel. Eu sunt Molly Meyers.
Ne-am mai întâlnit odata.
Am fost la un interviu pentru un post de asistent al tau.
Pe bune?
Nu vom avea timp pentru asta.
Daca va merge repede, va fi bine, daca nu, asta e.
- Un minut. - Bine.
Multumesc ca faci asta, Rachel. Şi felicitari pentru Pulitzer.
- Am fost doar o finalista. - Felicitari, suntem de partea ta.
Multumesc, e foarte frumos din partea ta.
Nu pot spune asta în direct. Trebuie sa fiu obiectiva.
Sunteti gata?
- Intram în direct. - Todd va porni în 3,2...
Multumesc Todd.
Rachel Armstrong, multumesc ca esti alaturi de noi.
Rachel, esti aici de sapte luni. Cum te simti?
Din punct de vedere fizic ma simt bine.
Nu fac destula miscare, dar ma simt bine.
Ma uit la tine si nu îmi dau seama cum reusesti.
Fotomodel, studenta la Jurnalism, mama model...
Cât de straniu ti se pare locul acesta?
Într-adevar, când ma trezesc dimineata, încerc sa-mi dau seama unde sunt.
Înca nu m-am obisnuit.
Esti casatorita cu scriitorul Ray Armstrong.
Cum rezista casnicia?
Evident, exista o presiune...
- Probabil e foarte greu. - Chiar este.
Dar suntem puternici.
El ma sustine foarte mult si suntem cei mai buni prieteni.
Asta ma ajuta.
Dar fiul tau, Timoty? Când l-ai vazut ultima data?
A trecut mult timp.
Cât de mult?
A venit sa ma vada când am fost adusa,
dar am cerut sa nu mai vina aici.
Cred ca e îngrozitor.
Majoritatea mamelor nu ar putea concepe asta.
Cred ca si eu as gândi la fel,
dar majoritatea mamelor nu stiu ce înseamna asta.
Adevarul e ca as fi egoista sa îl chem pe Timmy aici.
Şi ma gândesc tot timpul cum pot supravietui fara sa îl vad.
Dar îl cunosc pe Timmy si i-am vazut expresia când a venit aici.
Ştiu cât rau i-ar face sa-si vada mama aici.
Nu pot face asta.
Rachel sa trecem la subiect, pentru ca trebuie sa încerc.
În dezvaluirea agentului CIA, Van Doren, cine a fost sursa ta?
Molly, de ce trebuie sa încerci?
Încerci sa compromiti integritatea unui coleg de breasla?
Ştiu ca esti mai buna de-atât. Ştiu asta.
Înainte de pornirea camerelor, ai spus ca esti de partea mea.
Nici eu nu as face asta, dar uneori sursele au motive.
Daca informatia dezvaluita e pretioasa, cum a fost cu Watergate
sau cu actele de la Pentagon, motivele nu mai conteaza.
Orice jurnalist ar fi pregatit de închisoare
pentru a-si apara principiile.
Spui ca ti-ai proteja sursele daca ar fi nevoie,
dar tu nu trebuie sa-ti faci griji ca vei fi tintita de guvern.
De ce?
Deoarece guvernului nu-i pasa cum ai aflat unde va cina Paris Hilton.
E colega mea de pat. E colega mea.
- Ray, salut. - Salut, Albert.
- Sunt Albert Burnside. - Eu sunt Gretchen Monroe.
- Ai vazut interviul cu Molly Meyers? - Da.
- Rachel a fost incredibila. - Da, a fost grozava.
- Te ajung din urma. - Sigur.
Încântata de cunostinta.
- Uite, Albert... - Nu e treaba mea.
Sunt lucruri despre noi pe care nu le întelegi.
- Când spui "noi"... - Eu si Rachel.
Ray, daca tu nu ai probleme, e treaba ta.
A facut o alegere. Alegerile au consecinte.
Daca tu crezi ca sotia ta a avut de ales,
atunci poate ca nu ar trebui sa fiti împreuna.
Poti sa-i spui, daca vrei. E decizia ta.
tine-o tot asa.
Ma scuzati, dna. Nu am vrut sa va sperii.
- E în regula. - Caut resedinta familiei Stein.
Familia Stein?
- Nu stiu vreun Stein prin împrejurimi. - Sheila si Harv.
- Cine? - Sheila si Harv.
Ziua 228
- Cine lucreaza la povestea asta? - Evans si Mirkow.
Criminalul face parte dintr-un grup extremist de dreapta, francez.
Probabil credea ca Erica are ceva cu presedintele nostru.
Se numeste Alan Murphy. E nebun si prost.
A plecat cu masina de la locul crimei si a facut accident la 800 m departare.
Când a demisionat din CIA, si-a pierdut protectia.
Dumnezeule, ce nebunie!
Evans si Mirkow vor dori o declaratie din partea ta.
Ştiu. Înteleg. E în regula.
- Cum se simte Allison? - Cine e Allison?
Fiica Ericai.
- Bonnie... - Nu e vina ta.
Fac ceea ce trebuie?
Ce s-a întâmplat? Mai avem înca 15 minute.
Judecatorul vrea sa te vada. Te asteapta o dubita, afara.
Presedintele se simte obligat sa intervina personal.
Vrea sa clarifice problema.
E groaznic ce s-a întâmplat si sunt alaturi de fetita ei,
dar nu mi-am schimbat pozitia.
Nu la asta ma refeream.
Am aici copii dupa declaratiile semnate de catre toti cei de la Casa Alba
si de catre ofiterii CIA.
Te autorizeaza sa le dezvaluiesti numele, daca vreunul din ei e sursa.
Sunt declaratii autorizate.
Ar trebui sa fie suficient pentru tine.
Arunca o privire. Vezi daca a semnat si sursa ta.
Oamenii astia au fost obligati.
Oamenii astia au semnat de buna voie.
Da, altfel ar fi fost hartuiti, ar fi fost anchetati,
ar fi trecut prin chinurile Iadului.
Nici macar nu ma voi uita la ele, dle judecator.
- Vrea cineva niste ceai? - Da, va rog.
Nu, multumesc.
E din Grecia.
Ce ne vom face noi cu tine?
Am ajuns pâna-ntr-acolo încât sotia mea e suparata pe mine,
si-mi spune ca te hartuiesc.
Eu nu pot sa va tin partea.
Dle judecator, putem merge în biblioteca, putin?
Crezi ca ar trebui sa ma uit la declaratii?
Un om poate duce o viata buna. Sa traiasca onorabil, sa faca donatii..
Dar în cele din urma, numarul oamenilor, care vor veni
la înmormântarea lui, va depinde de vreme.
Poftim? Îmi cer scuze, dar nu pricep.
Vremea se schimba, Rachel.
Îmi pare rau, dar e adevarat.
Pe timpuri, asta ar fi fost mult mai simplu.
Publicul te-ar fi numit o eroina.
Dar undeva pe parcurs, presa s-a transformat din cavaler în dragon.
Asa vad lucrurile oamenii.
Vrei sa stii de ce niciun ziar din tara asta,
inclusiv cel la care lucrezi, nu te-a sustinut în continuare?
Ce-ar fi sa-mi spui tu?
Pentru ca ai fost o stire epuizata cu luni de zile în urma.
Uita-te la tine, Rachel. Arati ca naiba.
- Copilul tau creste fara tine... - Nu-l amesteca în asta!
Nu e cinstit.
- Sunt o mama buna. - Cinstit? Ce e cinstit?
Poate ca tu nu vrei sa-l amesteci, dar eu vreau sa fac asta.
- Vrei sa stii de ce? - De ce?
Deoarece eu apar persoana Rachel Armstrong si nu un principiu.
Un barbat îsi paraseste familia, pentru a-si proteja principiile
si este ridicat în slavi.
Un barbat îsi paraseste copiii, pentru a lupta în razboaie
si i se ridica monumente.
O femeie face acelasi lucru si este considerata un monstru.
Daca cedam acum, ce mesaj vom transmite, Albert?
"Nu aveti încredere în reporterele care au copii fiindca vor ceda"?
Adevarul e ca, daca as fi stiut ca articolul acesta nenorocit
ma va desparti de Timmy, poate ca nu l-as fi scris.
Dar iata-ne!
Am facut o alegere si nu mai e cale de întoarcere.
Iar fiul meu va fi bine.
Ray e un tata grozav, asa ca Timmy va fi bine.
Dar nu îmi voi divulga sursa.
Sursa mea va fi învinovatita de moartea Ericai Van Doren.
iar asta va distruge persoana respectiva,
si asta nu e cinstit, Albert.
De ce?
Sursa ta stia perfect ce înseamna sa vorbeasca cu tine.
Sursa mea nu stia ce face, când am primit informatia.
Era beata?
Vorbea în somn?
Încercam marea cu degetul, Albert.
Nu vrem sa dam faliment.
Daca îti faci atâtea griji, voi lucra pro bono, de acum.
- Ce zici de asta? - Adjudecat.
Intra.
Tocmai am vorbit la telefon.
Stan Riggens e de acord sa vorbeasca cu Marele Juriu.
Cred ca acea declaratie si-a facut efectul.
Stan?!
Îi datorez pustiului de la birou zece dolari.
- Când va fi asta? - Cât mai curând posibil.
Va trebui sa asteptam pâna mâine dimineata.
Dupa ce va confirma ca a fost sursa ta, ai scapat.
Fa-ti bagajele, Rachel.
Ati fost seful echipei vicepresedintelui.
Am demisionat cu 11 luni în urma.
Şi ati fost sursa care, pe data de 6 octombrie,
a dezvaluit ziarului Sun-Times informatii care au dus
la compromiterea identitatii unui agent CIA?
Da, am fost.
Ne puteti spune cum s-a întâmplat?
Cred ca eram atât de suparat pe Erica Van Doren si pe sotul ei...
M-am pierdut cu firea.
Nu ma intereseaza motivatia dvs. Vreau sa stiu cum ati facut asta.
Eram la o petrecere, bausem...
Stan?
- Buna, tânara domnita. Ce mai faci? - Bine, sunt cu fiul meu.
- Sunt draguti acum, dar apoi cresc... - Asa am auzit si eu.
Am auzit ca te-a invitat Lynn. Ma bucur sa te vad.
Da. Şi te-ai gândit ca nu poti rata ocazia asta.
Exact la asta m-am gândit.
- Pot sa te întreb ceva? - Orice.
- Ambasadorul Van Doren... - Ce-i cu el?
Sotia lui. E agent CIA, Stan?
Vino încoace.
- Nu ai auzit asta de la mine. - Sigur ca nu.
Toata lumea stie ca lucreaza pentru CIA. Toata lumea.
Dar nu poti folosi asta.
Nu voi spune ca tu mi-ai zis. Vorbim neoficial.
La naiba.
Oricum stie toata lumea.
Ştii cumva daca a fost în Venezuela?
Stai putin.
Ea a venit la tine si te-a întrebat daca dna Van Doren era spion?
- Ştia deja? - Exact.
Nu sunt multumiti de Riggens. A fost o sursa secundara.
La fel si tipul de la FBI, care ti-a dat raportul.
Ziua 230
Ei vor sursa principala, deci am ajuns de unde am plecat.
Cât timp mai poate continua asta?
Vor mai trece cam sapte luni, pâna când se va dizolva Juriul,
iar apoi, Dubois poate cere unul nou.
Nu-mi vine sa cred!
Va trebui sa-i spun gardianului ca eu am facut asta.
Daca vei mai sta aici înca sapte luni, atunci ar trebui sa stii
cum te va afecta asta.
Ziua 244
Albert mi-a spus.
Nu-mi spui detaliile?
Detalii? Da...
Detaliul e ca tu esti aici.
Şi orice te-ar tine aici, pare mai important decât ce e afara.
- De când te întâlnesti cu ea? - De câteva saptamâni.
- O iubesti? - Nu stiu.
Nu stii?
Au trecut doar câteva saptamâni. Nu o cunosti.
Ce faci cu Timmy?
- Poftim? - Când o pui cu ea. Ce faci cu el?
Sta cu o dadaca, când iesim în oras.
- A cunoscut-o? - Nu.
- Eu o cunosc? - Nu. ti-am spus asta.
- Locuieste în Maryland... - Nu vreau sa mai aud nimic.
Ray, stiu ca asta e imposibil pentru noi toti.
Ştiu ca te simti singur. Şi eu ma simt la fel.
Tot ce trebuie sa faci pentru a ma pastra
e sa-mi spui ca nu înseamna nimic.
Ca ma iubesti pe mine si ca...
As vrea sa-l vad pe Timmy.
Trebuie sa stii ca nu am decât cuvinte de lauda
pentru tine, în fata lui.
Nu ma lua de sus.
Trebuie sa-l vad, iar el trebuie sa ma vada pe mine.
- Asta e tot. - Bine, o sa vad ce pot face.
Nu mai sunt permise vizitele în weekend, iar el e destul
de aglomerat cu scoala.
Vrei sa-l îndepartezi pe fiul meu de mine?
- Nu, nu e asa. - Dar cum e, Ray?
Nu o înseli pe sotia ta în timp ce putrezeste în arest?
Nu e asa? Du-te dracului!
Bine, bine.
Du-te naibii!
E în regula.
Chiar îti doresti asta?
Multumesc ca mi-ai tras-o, Ray, mi-a mers direct la suflet.
Da, fiindca tu esti singura care sufera, nu?
Ziua 347
- Care naiba e problema ta? - Esti în patul meu.
Ia-ti alt pat afurisit.
Astea sunt lucrurile mele. Înceteaza!
Nu, ti le pun jos.
Ia-ti fundul împutit din patul meu!
- Ia-ti un pat nou! - Misca-te din patul meu!
Nu e patul tau!
Mai vrei patul ala?
Unde ti-e patul acum?
Haide! Las-o în pace!
Treci la podea!
Ziua 348
Dumnezeule!
Ce s-a întâmplat?
- Am fost batuta mar, Albert. - Cum? Din ce cauza?
Ambele voiam patul de deasupra.
Ce?
Întotdeauna ai stiut pentru ce sa lupti.
- Doctorii spun ca te vei face bine? - Da, orice ar însemna asta.
Sunt cea mai veche prizoniera din arest.
Am avut 32 de colege diferite, de când sunt aici.
Trebuie sa recunosc ca e un record.
- E o cravata noua? - Nu, o am de ceva timp.
Domenico Vacca.
Credeam ca tu porti Kennit Cole.
Kennit Cole?
Ma bucur ca ti-ai pastrat simtul umorului.
Arati ca o femeie careia i-ar prinde bine niste vesti bune.
Sunt vesti grozave.
Au cazut de acord sa-ti preia cazul. Va fi o audiere prompta.
Ziua 355
Urmatorul e cazul Armstrong. Îl vom asculta pe dl Burnside.
Curtea Suprema de Justitie a SUA
Dl judecator Justice poate satisface Curtea.
În 1972, în procesul Branzburg vs. Hayes,
aceasta Curte a refuzat reporterilor sa tina ascunse numele surselor lor.
Iar guvernul îi putea închide pe cei care faceau asta.
A fost o decizie la limita.
Ca raspuns la acest proces, Justice Stewart a spus
ca, de-a lungul timpului, guvernul a devenit tot mai puternic.
A afirmat ca cei de la putere doreau doar sa-si continue mandatul.
Iar oamenii sunt victimele.
Au trecut ani buni, iar acea putere se mentine.
Dna Armstrong ar fi putut ceda cererilor guvernului,
ar fi putut sa renunte la promisiunea de confidentialitate
si sa mearga acasa, la familia ei.
Dar daca ar fi facut asta, nicio sursa nu ar mai fi vorbit cu ea
sau cu ziarul la care lucreaza, iar când vom aresta jurnalisti
de la alte publicatii, acelea ar deveni, la rândul lor, irelevante.
Şi astfel, Primul Amendament ar deveni irelevant.
Şi de unde vom mai afla daca un presedinte acopera crime,
sau daca un ofiter a torturat oameni?
Cei de la putere nu vor mai putea fi trasi la raspundere.
Şi care va mai fi natura guvernului, când nu va mai da nicio socoteala?
Ar trebui sa fim îngroziti de acest gând.
Închiderea jurnalistilor se întâmpla în alte tari.
În tari care se tem de cetateni.
Nu în tari care îi pretuiesc si îi apara.
Cu ceva timp în urma, am început sa simt presiunea
pusa asupra lui Rachel Armstrong.
Şi i-am spus ca eu o apar pe ea si nu un principiu.
Dar, abia când am cunoscut-o, am înteles ca în cazul marilor oameni,
nu e nicio diferenta între principiu si persoana.
Ziua 356
Vino, am un pat nou pentru tine.
Ziua 359
- Dle judecator? Buna ziua. - Buna ziua.
- Multumesc ca ati venit. - Dle Burnside.
Sa stii ca vorbeam de fotbal, si nu de lege.
V-am rugat pe ambii sa veniti deoarece Curtea a luat o decizie.
Şedinta va avea loc luni, dar mi s-a spus care e decizia
si voiam sa v-o comunic.
Rezultatul e de 5 la 4, împotriva ta Albert,
la fel ca si pâna acum.
Între siguranta nationala si Primul Amendament,
Curtea a hotarât în favoarea securitatii nationale.
Vreau sa te felicit, Patton. Ai facut o treaba grozava.
Curtea a demonstrat, din nou, ca jurnalistii care nu coopereaza
pot fi închisi.
Multumesc, dle.
Acestea fiind zise, am hotarât sa o eliberez.
Îmi cer scuze, dle. Ce?
Trebuie s-o eliberez.
Fac asta de multi ani si mi-am dat seama ca femeia aceasta
nu-si va dezvalui sursa.
E închisa de aproape un an, a fost batuta crunt,
dar e de neclintit.
Aveti perfecta dreptate.
Nu o pot tine în arest, daca asta nu o face sa dezvaluie sursa.
Nu va vorbi. Nu am de ales decât sa-i dau drumul.
Daca îmi permiteti, e vorba de o femeie care apara un criminal.
Asta face din ea o criminala.
Haide, nu e o "criminala".
Şi nu va fi asta decât daca e condamnata de un juriu.
Şi asta nu depinde de mine.
Când puteti semna hârtiile? Vreau sa o iau de acolo imediat.
Voi merge la sedinta luni dimineata si voi anunta ca o eliberez.
Patton, poti sa mi-o iei înainte. Dizolva Marele Juriu.
Ziua 360
Dupa cum te-a anuntat avocatul, Marele Juriu a fost dizolvat.
Vei pleca de aici, la miezul noptii.
La miezul noptii?
Nu vrei ca reporterii sa vada ca ai pierdut?
Rachel, eu cunosc aproape totul.
Am anchetat doi oficiali guvernamentali pentru ca au vorbit cu tine.
As vrea sa fi stiut care a fost sursa principala,
dar nu voi fi lacom.
Pierd custodia asupra fiului meu.
Vrei tu verigheta?
Ca pe un trofeu.
Ma poti considera un raufacator, dar eu mi-am facut treaba.
Şi aveam tot dreptul sa fac ceea ce-am facut.
Cred ca confunzi dreptul cu puterea, dle Dubois.
E în regula.
ti-am închiriat o camera la Mayflower, dar poti sta la mine, oricât vrei.
- Multumesc. - Cu placere.
Şi am vorbit cu Ray. Îl va aduce pe Timmy, mâine dimineata.
Poate vrei tu sa îl duci la scoala.
Da.
- E în regula. - Da. Ar fi grozav.
Doamne, cât de tare îi simt lipsa.
Şi sa-mi spui ce vrei sa faci cu serviciul.
Poti reveni, daca vrei.
Nimeni nu te va obliga sa scrii despre experienta ta.
Rachel, da-mi, te rog, actele din torpedo.
Mergeam doar cu 50 la ora.
Dna, vreti sa coborâti din masina?
- Ce se întâmpla? - Va rugam sa coborâti.
Nu si dumneavoastra, dna!
Îti bati joc de mine?
- Iesi din masina, Rachel! - Care e problema, dle ofiter?
Nu-mi vine sa cred.
- Ce vrei? - Va rog sa va întoarceti.
- Ce faci? - Nu o brusca!
Rachel, regret ca s-a ajuns la asta.
- Ce se întâmpla? - Înapoi în masina, dna!
- Rachel, esti acuzata... - Ma aresteaza, Bonnie.
- Esti acuzata de sfidarea Curtii. - Ce înseamna asta.
Înseamna ca ai obstructionat justitia si ca vei merge la proces.
- Haide, sa mergem. - Nu a suferit destule?
La naiba!
Dubois! Dubois!
Ziua 362
Rachel, poti primi cinci ani pentru obstructionarea anchetei federale.
Dar eu nu vreau sa ajung la proces.
Asa ca vreau sa-ti ofer o sansa de a împiedica asta.
Vreau sa te uiti în ochii mei si sa vezi ca sunt sincer.
Foloseste-ti instinctul de reporter. Te pricepi la asta.
- Îti ofer o pedeapsa de doi ani. - Nu!
Va fi o pedeapsa cu suspendare. Trebuie sa întelegi prin ce a trecut.
Doi ani nu e cea mai buna oferta, dar se putea si mai rau.
Fiindca esti vinovata, dna Armstrong.
Şi daca vrei sa ajungi la proces, cu masca de martira,
o sa fii martora la ceva ce nu ai mai vazut pâna acum.
Fiindca acest avocat politicos va face loc unui val de indignare
cum nici nu-ti poti imagina.
Acel juriu va auzi despre o tara a carei securitate a fost compromisa,
despre un sot vaduvit si o fetita care merge la mormântul mamei sale
pentru ca tu ai vrut un premiu Pulitzer.
Asa ca, daca ma obligi sa te târasc la proces,
ma voi asigura ca nu vei fi de fata când fiul tau va absolvi liceul.
Termina! E destul!
Deci ce alegi, Rachel?
Daca voi fi de acord cu asta, am nevoie de un lucru.
Dumnezeule, esti atât de chipes.
Ziua 367
Esti un adevarat barbat.
Cred ca toate fetele alearga dupa tine, nu?
Nu.
- Dar asa va fi. - Nu-mi pasa.
Îmi place cum esti tuns.
- Ştiu ca esti suparat pe mine. - Ba nu sunt.
Eu cred ca esti, fiindca nu te-am lasat sa ma vezi de mult timp.
Şi eu as fi suparata.
- Dar eu nu sunt, bine? - Bine.
Nici pentru mine nu a fost usor.
Daca as fi stiut cât va dura, as fi facut alte alegeri.
Te-as fi lasat sa ma vizitezi, în fiecare zi.
Îmi pare atât de rau.
Tata spune ca puteai iesi oricând ai fi vrut.
Tatal tau se înseala.
- Pustiule... - Nu mai sunt un pusti.
Te poti preface ca nu ma iubesti, iar eu ma pot preface ca te cred.
Dar eu te iubesc si ma gândesc la tine tot timpul.
Tata spune ca vei merge la puscarie.
Asa e.
Nu tot acolo ai fost si pâna acum?
Nu, am stat în arest.
Acolo ti se decide pedeapsa si apoi mergi la închisoare.
- Şi cât vei sta acolo? - Doi ani.
- E mult timp. - Da.
Dar daca ma comport frumos, as putea iesi mai devreme.
E periculos acolo?
Daca vei veni sa ma vezi, voi fi bine.
Sunt cam ocupat, dar voi încerca.
Cred ca ar trebui sa plecam acum.
Îmi dai un pupic? Doar unul.
Pa.
- Esti o gura-sparta. - Ba nu sunt.
- L-ai pârât pe Nicky. - Fiindca nu ma lasa în pace.
- Esti o gura-sparta! - Timmy, destul, opreste-te!
- Dar nu e frumos sa pârasti. - Nici sa te iei de altcineva.
Haide.
- Esti scriitoare? - Da, sunt reportera.
Lucrez pentru Sun-Times.
- Suntem abonati la ziarul asta. - Serios?
Spune-le prietenilor tai sa faca la fel. Internetul asta ne termina.
- Mama, cât mai avem pâna acolo? - Cam 18 ore, Timmy.
- Nu, mama, serios. - Nu stiu.
- Şi tata e scriitor. - Serios? Despre ce scrie?
Scrie articole, desi mamei mele nu-i place despre ce scrie.
- Despre ce scrie? - Scrie despre presedinte.
- Care e numele tau de familie? - Van Doren.
De ce nu-i place mamei tale cum scrie tatal tau?
Am auzit-o tipând odata la tata fiindca a scris despre lucruri secrete
descoperite de ea.
- Şi ce a descoperit. - Când era în Venezula.
De ce a fost mama ta în Venezuela? Era în vacanta?
Nu, muncea.
- Muncea? - Da, pentru guvern.
Dar sa nu spui nimanui ca eu ti-am zis, bine?
Sigur ca da.
::: Traducere si adaptare ::: :::::::... NAHRMER ...:::::::
www.titrari.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro