Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Traducerea şi adaptarea: LionKing09
Azi se împlinesc şase luni de când a murit mama.
Ne-au spus la spital că are anevrism.
N-am mai putut face nimic pentru ea.
Am devenit foarte bun în a mă preface că sunt bine.
November Criminals
Nu cred că merge drăcia ăsta.
L-ai pornit?
Sigur că l-am pornit.
Ai luat capacul de pe obiectiv?
Da, ajută mult.
Phoebe, poţi să...
Bine.
Gata?
Începe filmarea!
Jurnalul Video, Ziua 18.
Azi este o zi foarte importantă.
De ce?
Pentru că am aici cererea mea pentru Universitatea din Chicago,
unde sper să studiez Clasicii la toamnă.
Ai auzit vreodată de Internet?
Ştiu că acum se poate aplica online, dar eu prefer metoda tradiţională.
După cum poţi vedea, plicul e foarte gros.
De ce?
Întrebarea 7 îţi cere să enumerezi cele mai bune şi rele calităţi ale tale,
dar îţi oferă spaţiu redus.
Addy, ai grijă la drum.
8 centimetrii pe toată pagina.
Scuze, dar defectele mele nu încap pe 8 centimetrii de pagină.
Aşa că m-am decis să mai adaug nişte pagini.
Câte?
22, să fiu mai exact.
- Cred că am exagerat. - Aşa ai făcut.
Oricum, cum vrei să descrii esenţa fiinţei tale,
şi concepţia ta despre cât de nebună e lumea,
într-un spaţiu aşa redus?
- E absurd. - În fine, Addy, termină.
Uite aici o cutie poştală.
Super.
Phoebe? Mă filmezi?
E cadru pe mine, nu?
Sigur.
Şi acum, momentul mult aşteptat.
Ştiu că ai aşteptat acest moment cu nerăbdare, Phoebe.
Abia aştepţi, nu?
Abia aştept să iau nişte cafea.
Bagă-l odată.
Bine, dă-mi aparatul.
Doamne, nu ai terminat.
Fă-o.
La o parte!
Ştii ceva?
Nu, nu îmi fac griji pentru paginile în plus,
deoarece nu Virgil a spus:
"Noroc are cel ce îndrăzneşte."
Sau mai potrivite sunt cuvintele imortale ale lui David Bowie,
"Nu ştiu încotro o iau de aici, dar promit că nu va fi plictisitor."
Nu vor citi cele 22 de pagini în plus, Addison.
Pentru noi cei care nu am intrat la Yale mai devreme, Phoebe,
trebuie să facem un efort un plus.
Două Americano medii.
Cum te numeşti?
Du-te naibii, Brandon.
Chiar umbli cu tipul ăsta?
Chiar crezi că îmi pasă?
Da, dar toată şcoala crede că ţi-ai pierdut minţile...
- Kevin, două Americano. - S-a făcut.
- Le plăteşti? - Nu.
Două Americano medii pentru Addison, imediat.
- Ce faci, frate? - Bine, tu?
- Mă bucur să te văd. - Şi eu.
Ai citit-o?
Serios? Aşa repede?
Nu înţeleg. Cum a fost?
Vorbim după ce citeşti James Baldwin.
Nu sunt aşa rapid ca tine.
Aţi avut primul sărut?
Nu, mai aştept.
- Sigur că da. - Să-l fi văzut ieri la Filozofie,
a pus-o pe dra Keneally la perete. A fost incredibil.
- De ce? - Pentru că ne ţinea o teorie,
despre elevii care fug de la ore.
Iar el a spus: "Tu eşti motivul pentru care elevii fug de la ore."
- Kevin. - Nu, am spus:
"Persoanele ca dra Keneally sunt motivul pentru care elevii fug de la ore."
Glumeam, evident.
Nu glumea. A fost incredibil.
Ea e probleme cu sistemul de învăţământ.
- Am de lucru, bine? - În regulă.
Mulţumesc. Mă bucur că te-am văzut, Phoebe.
Gata.
Tu susţii oamenii, Kevin. Eşti un om bun.
- Uite aici. Sigur. - Mulţumesc.
Phoebe?
- Ce faci? - Cum se simte?
E bine.
Ne vedem mai târziu.
E rece.
- Pot să te întreb ceva? - Da?
Simt că de când stai cu mine ţi-ai pierdut locul între elevii cool.
Suntem prieteni dintotdeauna, Addison.
Nu chiar. Nu prea am fost prieteni după clasa a 8-a.
Am dispărut pentru o vreme.
Poate pentru că tipii din liceu mi se par plictisitori şi previzibili.
De ce?
Sunt previzibili pentru că vor doar să te agaţe?
Pui nişte muzică?
Stai. Aşteaptă.
Simt că mă consideri cumva neutru sexual,
de la latinescul "neuter", adică "fără testicule".
Nu, nu te consider aşa.
Nu vreau să-ţi spun asta, Phoebe.
Nu vreau să te dezamăgesc.
Dar ghici ce?
Vreau ce vor şi ceilalţi băieţi.
E în regulă.
Serios?
De fapt...
M-am gândit la asta în ultima vreme.
Şi cred că e momentul potrivit să îţi spun.
Nu vreau să merg la facultate fără să...
Fără să ce?
Fără şa, ştii tu...
Fără să o fac.
Să faci ce?
Du-te naibii, Addison.
Vreau să trec peste.
Bine? Vreau să fac sex cu un băiat cu care mă simt în siguranţă.
Ştii? Care să nu mă judece.
Neapărat, să fie şi el virgin.
Te referi la mine?
Stai, ce? Ce te face să crezi că sunt virgin?
Addison, taci din gură.
Deci, mama e la o întâlnire cu Secretarul de Comerţ, până la 18:00.
- Vrei s-o facem acum? - Da.
În timp ce mama ta e la întâlnire cu Secretarul de Comerţ?
Addison, îţi jur, dacă mai întrebi ceva...
- Mă voi răzgândi. - Bine, bine.
Crezi c-ar fi bine să ne sărutăm?
Ar fi bine.
Bine.
Aşa.
- Ai grijă! - Scuze.
Bine.
Aşa.
Bine, deci...
Despre asta e vorba, nu?
"Aşa?" Atât ai de zis?
Aşa? Tocmai m-am oferit ţie.
Aşa.
Să continui?
Sigur.
- Sigur? - Da.
Da?
Bine.
- Pot să te mai sărut? - Da.
Da, mă întrebam dacă se poate.
Fiul meu face un film cu aparatul meu vechi,
şi mai are o singură casetă.
Şi pe site-ul dvs scrie că aveţi modele vechi de casete, noi.
Da, VHS-Cs. 60 de minute.
Da, aştept.
Suntem la Seven Stars Bakery, şi după cum vedeţi,
suntem la scena unei crime.
Şi avem informaţii că cel puţin o persoană a decedat.
Vă vom ţine la curent cu detalii de îndată ce le primim.
S-a luat în considerare posibilitatea unei răfuieli între ganguri.
Ce părere ai?
A fost bine, nu?
Da, cred că a fost cel mai bun sex din viaţa mea.
Nu-mi vine să cred că am făcut-o.
Da.
Eşti bine?
Da.
Mă simt...
Mă simt de parcă am bifat o căsuţă foarte importantă.
Mă simt de parcă am făcut-o cu căsuţa ta.
Ce se aude?
Cred că e pagerul meu.
Ar fi bine să răspunzi.
Nu-mi vine să cred că îl mai foloseşti.
E tata. Pot folosi telefonul tău?
Da, sigur.
Mă sună mama.
Doamne, nu sună niciodată de la serviciu.
- Crezi că ştie? - Ar fi ciudat. Nu ştiu.
Jur, are al şaselea simţ legat de lucrurile astea.
Alo?
Da.
Stai. Mai rar, ce?
Au fost împuşcături la Seven Stars.
Un băiat pe nume Kevin Broadus a fost ucis.
Doamne! Când?
Ce s-a întâmplat?
E vorba de Kevin.
Elevul de la liceu Kennedy, Kevin Broadus,
a fost împuşcat azi de către un atacator neidentificat.
Care a fugit de la locul crimei cu o motocicletă Honda.
Doar o singură persoană a fost vizată. Nu s-au furat bani.
Are toate semnele unei crime între ganguri.
Vă vom face legătura cu conferinţa de presă de la Poliţia Metro,
unde detectivul Thompson răspunde la întrebări.
E încă devreme. Nu excludem nimic.
Mulţumesc tuturor.
Vom revede când avem noi informaţii. Mulţumim.
Scuze. Scuze. Ştii cumva dacă detectivul Thompson e aici?
Nu, cred c-a plecat.
- Ştiu cine a făcut-o? - Mă îndoiesc.
Tipii ăştia obişnuiesc să închidă rândurile.
Cine? Ce tipi?
Din gangul lui.
Îl vor ascunde până când nu o să-i mai pese nimănui.
De ce spune toată lumea că e vorba de un gang?
Suntem în D.C.
Addison!
Addison, de ce nu m-ai sunat?
Ţi-am scris de două ori.
S-a întâmplat ceva.
Ştiu ce s-a întâmplat.
E peste tot la ştiri. Şi mergi des acolo.
Ce e?
Îţi era prieten?
Nu...
Îmi pare rău.
Fiule, îmi pare rău.
Mă pun în pat...
Bine.
Comunitatea şi cartierul sunt
alarmate după uciderea unui băiat de 17 ani.
Asigurăm comunitatea că Departamentul de Poliţie Metro D.C
face tot ce îi stă în putere să îi găsească pe vinovaţi.
- Şi îi vom găsi. - Phoebe?
Dragă? Eşti gata?
Mă gândeam să te duc la şcoală.
Nu, pot să conduc. Sunt bine.
- Te rog. - Mamă, îl laşi deschis?
Nu, nu are rost să devii obsedată de asta.
Nu sunt obsedată.
Am sunat-o pe Denise aseară, şi am fost de acord
să mergi să o vezi pentru câteva şedinţe, ar fi...
Mamă, exagerezi Las-o baltă.
Nu exagerez.
Cred că e o experienţă traumatizantă...
- Şi cred că ai nevoie... - Nu sunt traumatizată.
Ei bine, eu sunt!
Sun-o, bine?
Am experienţă cu aşa ceva, ştii?
Am învăţat pe pielea mea că nu poţi pretinde că nu s-a întâmplat.
Trebuie să vorbeşti cu cineva.
Şi e clar că nu vrei cu mine.
Addy.
Da.
Bună dimineaţa.
Bună, tată.
Dacă vrei să stai acasă azi, e în regulă.
Înţeleg.
Sunt bine. Merg la liceu.
Ce zici să te duc eu?
Nu, pot conduce.
Da...
Eşti bine?
Nu chiar, dar...
Vrei să vorbim?
Nu.
Mulţumesc, apropo.
Mă bucur că îl foloseşti.
Ştii, când l-am scos din cutie,
am găsit o filmare cu tine de când erai mic.
Cu noi trei.
Da...
Poate vrei să te uiţi cândva.
Bine, nu vreau să întârzii...
În regulă.
Bine, tată.
Uşurel.
Te iubesc.
Avem consilieri disponibili pe tot parcursul zilei.
Pentru cei care l-au cunoscut pe Kevin Broadus,
vă rugăm să veniţi la primul etaj,
unde poliţia primeşte declaraţii.
Intră.
Ai observat ceva ieşit din comun
în cafenea sau afară, înainte de împuşcătură?
Nu.
- Ne mai poţi spune ceva? - Da.
Kevin Broadus nu făcea parte dintr-un gang.
De unde ştii?
Dacă îl cunoşteaţi pe Kevin, ştiaţi asta.
Scria poezii, colecţiona cărţi, şi era într-o formaţie de jazz.
Bine. Mulţumim.
Aţi notat?
Apreciem ajutorul.
Poţi trimite următoarea persoană?
Pot vorbi cu detectivul Thompson?
Nu e disponibil momentan,
dar dacă îţi mai aminteşti ceva, poţi lua legătura cu noi.
Nu cred că aţi dormit foarte mult azi-noapte.
La fel ca majoritatea,
am plâns puţin...
M-am rugat puţin.
Kevin va lipsi profesorilor pentru diligenţa sa.
Va lipsi formaţiei de jazz,
căreia îi lipseşte o persoană talentată la trombon.
- Trompetă, dar e acelaşi lucru... - Un prieten bun pentru mulţi.
Cel mai mult, va lipsi părinţilor,.
Scuze.
Domnule! Mă scuzaţi.
N-am vrut să vă întrerup.
Dar am ceva de spus.
- Ceva foarte important. - Addison.
L-am văzut pe Kevin ieri la cafenea, chiar înainte să se întâmple.
De fapt, eu şi Phoebe l-am văzut.
Şi după ce am auzit ştirile, m-am întors la cafenea,
şi unul dintre reporteri mi-a spus
că vor scrie că este vorba de o crimă între ganguri.
Ceea ce înseamnă că probabil nu-l vor căuta pe criminal,
pentru că şansele să rezolve cazul sunt foarte mici.
Addison, poţi să iei loc?
Dacă l-aţi cunosc pe Kevin, ştiţi că nu a fost într-un gang.
Addison, te rog, e suficient.
Cred c-ar trebui să vorbim despre asta.
De ce o spun doar eu?
Addison, te rog. Te-am rugat politicos să iei loc.
Nu-i pasă nimănui?
Vreau să aud tot ce ai de spus, în biroul meu!
În regulă.
Vino să mă vezi mai târziu.
Suntem confuzi.
Toţi de aici suntem răniţi.
Serios?
Respectul este important.
Care-i treaba cu tine?
Cum adică, dle?
Am observat decăderea purtării şi atitudinii tale în ultimul timp.
Cum te simţi?
Sunt bine.
Pierderea unui părinte e ceva grav, Addison.
Nu are nicio legătură cu mama, dle.
În regulă.
Uite ce-ţi sugerez să faci.
Termină cu actoria.
Lasă poliţia să-şi facă treaba.
Şi munceşte din greu.
Fă-ţi mama mândră.
Şi voi pune o vorbă la Chicago.
Le voi spune ce de folos eşti pentru liceu.
- Închide camera aici. - Sigur.
Am venit să-l văd pe detectivul Thompson.
Încă văd lumina roşie.
Închide camera acum.
Scuze. Scuze.
Ai programare?
Nu, dar trebuie să vorbesc cu el.
E foarte ocupat acum.
Voi aştepta, în regulă?
Bună, dle detectiv.
Tu eşti băiatul cu camera.
Da, eu sunt.
Avem declaraţia ta.
Să înţeleg că vrei să mai adaugi ceva.
Ştiţi că Kevin Broadus nu a fost într-un gang, nu-i aşa?
Nu ştim asta.
Tu de unde ştii asta?
Am fost...
Am fost prieteni de mult timp, şi ştiu că n-a fost într-un gang.
Cineva va spus că a fost?
Credeam că tu ai venit să ne spui ceva.
Am venit doar... Trebuie să ştiu ce se petrece.
N-am timp de aşa ceva. Te poţi ocupa de el?
- Da, sigur. - Dle, vă rog!
Prietenul meu a fost ucis.
Nu vă puteţi aştepta să stau cu mâinile în sân, nu?
Ştiu că a fost prietenul tău.
Şi crede-mă, vreau la fel de mult ca tine să-l prind pe cel responsabil.
Dar în acest moment avem de-a face cu 24 de crime în acest cartier,
şi asta în ultimele două săptămâni.
Scuze, dar dacă nu ai ceva nou să-mi spui,
trebuie să mă întorc la muncă.
Linişteşte-te.
Bună.
Te căutam.
Eşti bine?
Da, sunt bine.
Vrei să vorbim? Sau...
Poliţia a decis deja.
Poftim?
N-ai de unde să ştii asta.
Phoebe, vorbeam amândoi cu el,
şi secunde următoare s-a dus, nu are niciun sens.
Toţi au trecut peşte de parcă nici nu s-a întâmplat.
Addy.
Cineva trebuie să facă ceva.
Addy, ştiu că după întâmplarea cu mama ta...
Ştii, uneori, lucrurile rele se întâmplă.
Phoebe. E foarte profund.
Mă simt mult mai bine. Mulţumesc.
Addison, încerc doar să te ajut.
Addison?
Bună.
Te pot ajuta?
Da...
Dl Venderleun are nevoie de cerneală.
Din nou?
Aşteaptă aici.
Bine.
Transmite-i dlui Venderleun că aceste resurse
sunt pentru întreaga şcoală, nu doar pentru clasa lui.
Aşa voi face. Mulţumesc mult.
Bună. Trebuie să-ţi arăt ceva.
Am oră de mandarină, în cinci minute.
- Mandarină? Nu e importantă. - Nu pot acum.
N-am fost nici data trecută ca să fac sex cu tine.
- Trebuie să merg azi. - Haide.
Uite, scris de dna Strauss.
"Kevin a început să arate semne de tulburări emoţionale.
Modificarea recentă a rezultatelor academice sugerează
că are de-a face cu probleme emoţionale,
în afara şcolii,
pe care nu este de acord să le elaboreze în sesiunile noastre."
Doamne, Addison.
Ce crezi că înseamnă?
Nu ştiu.
Cred c-ar trebui să vorbesc cu Strauss.
Să-i spui ce?
"Bună, ţi-am furat dosarul,
şi m-aş bucura dacă m-ai putea lămuri puţin?"
Mu, sigur că nu, dar cred că înseamnă ceva.
Dacă am putea afla ce?
Nu-ţi pasă?
Nu despre asta e vorba.
Phoebe, serios, suntem...
Ţi-am văzut afişele lângă sala de sport.
- Le-am dat jos. - Poftim? De ce?
Pentru că, Addison, toţi râd de tine.
- Ştiu că tu le-ai pus. - Îţi e ruşine cu mine?
Nu, nu îmi e ruşine.
E în regulă să facem sex,
dar nu vrei să ştie lumea că suntem prieteni?
Sigur că nu! E în regulă că suntem prieteni.
Dacă îţi e ruşine cu mine, poţi să-mi spui, bine?
Nu, idiotule!
Am făcut-o pentru că în ciuda a cât de idiot eşti,
mie îmi pasă de tine.
Îmi dai puţin telefonul? Ar putea fi important.
Iisuse!
Serios, dă-mi puţin telefonul.
- Alo? - Alo.
Addison?
Addis...
- Cine era? - Nu ştiu, a închis.
Addison, nu realizezi că şi eu trec prin asta.
Şi eu mă gândesc neîncetat, dar...
Nu e vorba de tine.
Şi nu ai cum să schimbi asta, bine?
Am întârziat la oră. Trebuie să plec.
Bună, aţi sunat la familia Schacht,
Sarah, Theo şi Addison.
Nu putem răspunde acum.
Lăsaţi un mesaj şi vă vom suna cât mai curând posibil.
Bună. Sunt directorul Karlstadt, al liceului Robert Kennedy.
Aş dori să veniţi, dacă puteţi, la biroul meu mâine la 8:30.
Este ceva urgent.
Părinţii şi copiii ar trebui să păstreze legătura.
Păstrăm legătura.
Printr-un pager.
Doar că a trebuit să folosească telefonul fiicei mele...
Copiii îşi împrumut telefoanele unul altuia, nu-i aşa?
- Nu are telefon mobil? - Nu, e vreo problemă?
De ce nu i-ai luat unul?
Să ne calmăm. Haideţi să ne calmăm.
Nu e nicio problemă. Doar..
- E vorba de siguranţă. - Putem să ne calmăm?
Încerc să înţeleg lucrurile.
Aşadar, fiul lui s-a implicat într-un caz de crimă.
- Am dreptate? - Ei bine...
Fiul meu e un băiat bun. Pot să menţionez asta?
A trecut prin multe anul acesta.
Da.
Şi-a pierdut mama, iar acum un prieten bun.
Vreau să spun că eu cred că vrea doar să ajute.
Nu-i voi permite fiului său să pună viaţa fiicei mele în pericol,
sau viitorul ei.
Ar fi bine să ne oprim aici.
Este o perioadă grea pentru toţi.
Să nu uitaţi asta când vorbiţi cu copiii voştri.
Da, desigur.
Mulţumim, dle Karlstadt.
Ne-ai ajutat mult. Mulţumim.
Vom discuta din nou, după ce vorbiţi cu copiii.
Mulţumesc din suflet. Voi vorbi cu el diseară.
- Bună, frumoaso. - Bună.
Eşti bine?
Da, sunt bine.
Care-i treaba cu iubitul tău idiot?
Am auzit nişte lucruri ciudate.
Vrei să vorbim?
Nu, nu chiar.
Bine.
- Bună. - Salut.
Putem vorbi puţin?
Da, ce e?
Între patru ochi?
Da, sigur...
Alex, ai grijă de lucrurile mele? Revin imediat.
Da, sigur.
Mulţumesc.
Voiam sfatul tău.
Da?
Ceva legat de Kevin.
Da...
Eram în cafenea când s-a întâmplat.
- Serios? Da.
Am văzut ceva, şi nu ştiu dacă ar trebui să-i spun lui Addison.
Ce anume?
Addison.
Dră Strauss. Aveţi un minut liber?
Sigur. Intră.
Tipul care l-a ucis pe Kevin era alb.
I-am văzut încheietura când a deschis uşa.
Ştiu că era în neregulă ceva cu Kevin înainte să fie ucis.
Şi am auzit că venea la dvs,
pentru că trece printre nişte probleme emoţionale.
Ce credeţi că înseamnă?
Nu ştiu, dar am spus poliţiei,
dar nu cred că verifică în locul potrivit.
De ce?
Am auzit că Kevin era prieten cu acel tip Noel.
- Noel? - Da.
Şi ştiu că el are legături cu nişte oameni importanţi.
Sunt periculoşi.
Ce am vorbit noi a fost confidenţial.
Cum este şi conversaţia pe care o avem acum.
Da, desigur.
Voiam doar să aflu dacă ştiai despre ce era vorba.
Addison, dacă vrei să discutăm despre cum te simţi,
putem face asta.
Nu, sunt bine. Mulţumesc.
Promite-mi că nu-i vei spune nimic lui Addison.
Nu încă, bine?
Da. Bine.
- Mulţumesc, Bo. - Da. Ne vedem.
Da.
Am fost la liceu azi.
Şi mi s-au spus multe lucruri rele despre tine.
Despre asta.
Ce-i cu asta?
Ce se petrece?
Addison?
Îţi aminteşti ziua în care a murit Kevin?
Da.
Am mers înapoi la cafenea după ce s-a întâmplat.
De asta nu te-am sunat.
Bine.
Şi...
I-am văzut trupul.
L-am văzut pe Kevin, când îl scoteau afară.
E vorba de un băiat.
Care este ucis, şi nimănui nu-i pasă.
Nu e adevărat, Addy. Ştii că nu e adevărat.
Doar aşa pare.
Oamenilor le pasă, doar...
Poţi să-mi faci o favoare?
Încetează cu prostiile astea. E o nebunie, Addison.
Nu sunt prostii. Încerc să ajut.
Înţeleg ce vrei să faci.
Dar e vorba de o crimă.
Nu ştii ce s-ar putea întâmpla.
Nu se va întâmpla nimic!
N-aş suporta să păţeşti ceva.
Doar...
Dacă n-o poţi face pentru mine, fă-o pentru ea.
Bine?
Da.
Jurnalul Video: Ziua 23.
Nu ştiu, poate tata are dreptate.
Poate nu gândesc logic.
Poate n-ar trebui să uit despre restul vieţii mele.
Phoebe!
Bună.
Ce faci?
Bună.
Ce?
Ştiu că data trecută a fost ceva practic pentru tine.
Şi nu am cu ce să compar, doar cu pornografii şi din astea.
Dar vreau doar să spun...
A fost foarte senzaţional, în adevăratul sens al cuvântului.
Şi îmi doresc foarte mult să o facem din nou.
Nu-i de bine, aşa-i?
Ei bine, ştii...
Când m-am trezit dimineaţa...
M-am uitat la perna unde era capul tău.
Şi mi-am dorit să mai fie acolo.
- Cred că avem fantezii. - Fantezii. E clasic.
Dar...
Poate dacă o facem din nou...
Ar putea rupe vraja?
Merge.
- Ar trebui... - Da.
Bine.
Sigur nu e acasă tatăl tău?
Da, sunt sigur.
Fotografiază poduri pentru o broşură turistică belgiană.
Departe de Ziarul Washington, ştii?
Ce?
A fost destul de bine, nu?
Ce crezi?
Mai bine, la fel?
Mai rău?
Nu mai rău, dar...
Bine.
Vraja a fost ruptă.
Da.
Serios?
Nu, Addy.
Vreau să mă ţii în braţe.
Doar acum, sau...
Dacă o facem din nou, şi sper să o facem,
vrei să te ţin în braţe înainte sau după?
Să înţeleg că după. E în regulă.
Sunt doar curios.
- Vreau să... - Taci.
Bine.
Bine...
Deci continuăm...
Deci continuăm să facem asta până dispare sentimentul?
Da. Te sun eu.
Bine.
Cum mergi acasă?
Voi chema un taxi. E în regulă, bine?
Bună.
Am adus cina.
Am mâncat deja, dar mulţumesc.
Bine.
Cum a fost călătoria?
Bună.
Cum a fost la curs?
Bine.
Am învăţat încă cinci moduri de a spune "bună".
A fost surprinzător.
Vrei să vorbim despre Addison Schacht?
- Chiar ai oameni peste tot, nu? - Serios?
Addison Schacht. Bine.
Ce?
Care-i problema?
Ne-am mutat la deal, iar ei mai jos.
Am fost la liceul tău ieri, şi m-am întâlnit cu Karlstadt.
Mi-a spus despre aşa-zisa investigaţie a lui Addison,
legată de crima Broadus, şi despre implicarea ta.
Nu sunt implicată.
E un prieten de-al meu. Doar atât.
E doar un prieten?
Ce contează?
Ce ai cu el?
Nu e vina lui că i-a mers aşa de rău.
Mama lui a murit.
Nu mă refer la moartea mamei lui.
Mă refer la implicarea ta în prostiile lui.
Nu vreau să te implici în ceva, care cu siguranţă îţi va face rău.
Addison Schacht, te rog să te prezinţi în biroul directorului.
Asta e, Addison. Ultima şansă.
Ce s-a întâmplat?
Sunt suspendat timp de o săptămână.
Poftim?
Au căutat postere în dulapul meu şi au găsit dosarul lui Kevin.
Ce vei face?
Acum nu mai am nimic de pierdut.
Addison, nu te-au exmatriculat, bine?
Du-te acasă şi linişteşte-te.
Poate nu vor trece în dosar.
Un suspect a fost arestat Miercuri, legat de un jaf separat.
Duminică dimineaţa la 4:30, un taximetrist a fost atacat.
În alte ştiri, poliţia încă caută indicii
în cazul uciderii elevului de la liceul Kennedy, Kevin Broadus,
a cărui ucigaş a fugit cu o motocicletă Honda roşie.
- Bună. - Bună.
E acasă Addison?
Ar trebui să fie, dar nu e.
Phoebe?
Da.
De ce nu intri? Da, intră.
Haide.
Bine...
Scuză-mă. E noaptea cu chilii, şi lucrurile scapă de sub control.
E în regulă. Nu vă faceţi griji.
Cum te simţi?
Bine, având în vedere...
Da, sigur.
Vrei să stai jos? Da.
- Pot să stau şi... - Aici.
Nu...
Să strâng puţin lucrurile.
Scuze dezordinea.
E în regulă.
Ce face mama ta?
- O cunoaşteţi de ceva timp, nu? - Da, da.
Da, de când a venit prima dată în Washington.
De acum aproape 20 de ani.
A fost mereu aşa...
Nu ştiu, aşa?
Mama ta e o perfecţionistă.
Dar a muncit din greu să ajungă unde e acum,
şi se pare că tu calci pe urmele ei.
Cum crezi că se descurcă Addy?
Nu ştiu, de fapt.
Sper că e bine.
Addy?
- Bună, tată. - Bună.
Ţi-am lăsat nişte chilii.
Nu mi-e foarte foame. Merg în camera mea.
Bună, Addy.
Ce cauţi aici?
Mâncăm nişte îngheţată. Vrei şi tu?
Te aşteptam.
Addison, haide!
Salut.
Addison?
Pot să intru?
Aţi vorbit puţin despre mine?
Termină, Addison.
Îmi fac griji pentru tine.
Dacă ai venit să mă opreşti din a face vreo nebunie...
- Nu te deranja. - Nu de asta am venit.
Tocmai m-am întors de la secţie.
Şi a fost o pierdere de timp.
Îmi bat joc de mine.
Nimeni nu va rezolva cazul, iar eu nu pot să fac nimic.
Bine. Am auzit ceva.
Nu ştiu dacă e adevărat sau nu,
dar m-am gândit la asta şi nu pot să nu-ţi spun.
- Ce e? - Nu pot exagera, bine?
Pentru că nu ştiu dacă înseamnă ceva.
Doar îţi spun şi ţie.
Da, ce e?
Tipul a fost alb.
Tipul care l-a ucis pe Kevin.
Bo l-a văzut. A spus că a fost alb.
Crezi că fost ceva legat de rasă?
Nu ştiu. Sincer, nu cred.
Bo a spus că Kevin era prieten cu nişte oameni periculoşi.
Cu cine?
Ţi-l aminteşti pe acel Noel?
Noel grasul, din clasa a 8-a?
Da. Cu el era prieten Kevin.
Phoebe, doar pentru că Noel asculta gangsta rap când eram mici,
nu înseamnă că e periculos.
Bine, Addison. Asta mi-a spus Bo.
A spus că Kevin a fost implicat cu nişte oameni periculoşi.
Şi asta îţi spun ţie.
Aşteaptă, aşteaptă.
Ai numărul lui Noel?
De ce l-aş avea?
Nu ştiu.
Crezi că Noel mai are facebook?
Marţi seara, în jurul orei 23:15.
Mergem să-l vedem pe prietenul nostru Noel.
Mai devreme, Phoebe mi-a spus că el s-ar putea să ştie ceva
despre ce s-a întâmplat cu Kevin.
Şi ne-a invitat la adresa asta, 67 Otis Street.
Aici e Otis Street.
Cine sunt ăia? Poate ei sunt.
Nu cred.
E în regulă.
Addison, e foarte ciudat.
Dacă ne văd stresaţi, vor crede că e ciudat...
Fii calmă, fii calmă.
- La naiba! - Pleacă!
Doamne!
Ce dracu' căutăm aici?
Dă-mi adresa din nou.
Addison, de ce virezi..
Aici trebuie să fie.
Aici? E doar o alee.
Calmează-te, bine? E în regulă.
Nu mă calmez.
Va fi bine. Îl cunoaştem.
- Nu-l cunoaştem pe Noel. - Ba da!
Am fost la şcoală împreună mult timp!
- L-ai văzut pe Noel acum cinci ani. - Cinci, şi ce are?
- Acum cinci ani. - Vezi unde suntem acum?
Bine, poţi aştepta în maşină.
În niciun caz.
Aici locuiesc prietenii lui Noel?
Care e numele lui?
A spus să întrebi de cineva pe nume D. Cash.
Ai vizitatori.
Intraţi.
Scoate-ţi mâinile din buzunar. Mă agiţi.
- Tu eşti Addison. - Da.
- Eu sunt D. - Mă bucur să te cunosc.
Tu cum te numeşti, dragă? Ea cine e?
Mi-ai adus un mic cadou?
Sunt Phoebe.
- Phoebe. - Da.
- Vrei să ne distrăm? - Sunt bine.
E cu mine, omule.
Poftim?
- E în regulă. - Ce-ai spus?
E cu mine.
Omule, poate vrei să-ţi sparg nasul.
Taci, Addison.
Ai auzit ce-a spus. Ar fi bine să taci.
În regulă.
Prietenii tăi sunt aici.
Noel, trezeşte-te!
Ridică-te, Noel. Au ajuns.
El e Noel?
Cine-i târfa asta?
Sunt Addison.
Addison, mă bucur să te văd.
Arăţi ca naiba.
Ia loc, omule.
Ce mai faci?
Eşti drogat deja. Iau eu asta. Ajunge.
E o nebunie, nu?
Au trecut cinci, şase ani.
Cum de mă cauţi dintr-o dată?
Motivul pentru care sunt aici, e pentru că vreau să te întreb ceva.
Bine.
Crima de la Seven Stars.
Nu ştiu dacă ai auzit, dar acest băiat, Kevin Broadus,
pe care îl cunoaştem, a fost cel împuşcat.
Da, de ce mă întrebi pe mine?
Am auzit că eraţi prieteni.
Ce crezi că s-a întâmplat?
Am auzit că tipul care a făcut-o a fost alb...
Destul cu prostiile, omule.
Destul.
Noel, ai numărul lui?
Nu.
Am un pager.
Ai un pager.
Unde locuieşti, fiule?
De fapt, suntem din Philadelphia.
Am venit doar în vizită.
Ştiu unde locuieşti. Locuieşti tot acolo, Addy?
Da, în acelaşi loc.
Bun, ar fi bine să plecaţi. Plecaţi de-aici.
Nicio problemă.
Dacă auzim ceva, cine ştie?
Poate vă vom suna.
În regulă, băiatule alb?
Da. Mulţumesc. Îi voi trimite numărul meu.
Pleacă acasă, omule.
De ce naiba le-ai spus unde locuieşti?
Noel cred că încă locuim în Chevy Chase.
Eram bogaţi înainte, îţi aminteşti?
E super.
Phoebe, îmi pare foarte rău.
- Nu vreau să te aud. - Bine?
- Nu vreau să te aud! - În regulă.
Am nevoie de o pauză.
Nu pot continua aşa.
Nu pot să mă mai implic în asta.
Da, alo. Cine e?
Da. El e.
Da. Nu.
Mulţumesc că aţi sunat.
Da.
Bine.
Bine. Ne vedem atunci.
Phoebe! Bună. Sunt aici.
Închid acuma, bine? Sună-mă dacă te panichezi.
Pa.
- Bună dimineaţa. - Bună.
Putem vorbi un minut?
Putem vorbi mai târziu. Trebuie să plec.
Durează doar un minut.
Bine.
Ei bine...
tatăl lui Addison Schacht m-a sunat aseară.
Da?
A fost un fel de iluminare.
Trebuie să recunosc...
Am urât faptul că el ştie mai multe despre fiica mea decât mine.
Ţi-a plăcut acolo?
Da.
Nu ştiu, mamă. A fost în regulă.
Theo e un om bun.
Da, e un om bun.
E adevărat.
- Ei bine... - Vreau doar să spun...
Ce?
Vreau să îmi cer scuze. Îmi pare foarte rău...
Că nu te-am ascultat.
Sincer, intenţia mea a fost să ajut.
Trebuie să plec acum. Te iubesc, mamă.
Şi eu te iubesc.
În regulă.
Am ajuns.
775 McKinley.
Casa lui Kevin.
Bună, dle Broadus.
Tu trebuie să fii Addison.
Intră.
Vrei ceva de băut?
E în regulă, mulţumesc.
Aşadar, erai prieten cu Kevin?
Da, am fost prieten buni.
Aşa buni prieteni ca să faci toate astea?
Scuze întrebarea, dar am dori să ştim de ce eşti atât de interesat?
Crezi că poliţia nu îşi face treaba?
- Dar... - Atunci de ce eşti aşa interesat?
Ei bine, eu...
Cred că nu are sens de ce ar dori cineva să-l ucidă pe Kevin.
Scuze, îmi cer scuze. E tata. Îl închid.
Walter?
Vino cu mine.
Haide.
Walter.
Fiul meu era foarte intim.
Ne-a ţinut departe de camera lui timp de un an.
A trebuit să spargem încuietoarea.
Şi când soţia mea a găsit curajul să între aici...
A găsit asta.
Deschide-o.
Deschide-o!
Ce-i asta?
Vrei un motiv?
- Aici e motivul. - Ce-i asta?
- Uită-te la mine! - Nu ştiu ce e!
- De ce ai un pager? - Poftim?
- Eşti un traficant? - Nu.
Îl aprovizionai pe fiul meu?
- Nu, în niciun caz! - Spune-mi!
Walter, încetează!
Te rog.
Încetează!
Ce vrei de la noi, Addison?
Vrei să ştii de ce a fost ucis fiul meu?
Nu ştiu de ce.
Dar poate va trebui să învăţăm să trăim cu asta.
Îmi pare foarte rău.
N-am vrut să înrăutăţesc situaţia.
- Ni hao. - Ni hao.
Phoebe a fost acceptată la Yale pentru anul viitor.
Scuzaţi-mă.
- Bună. - Bună.
- Ce se petrece? - Trebuie să vorbim.
- Addy, nu e momentul potrivit. - Dar trebuie să-ţi spun.
Bine. Haide.
Addy, ce e?
Tocmai m-am întors de la casa lui Kevin.
Ştiai că se ocupa de droguri? Droguri periculoase.
- Stai, ce? - Da.
Nu ştiu, poate la asta se referea Strauss prin "dificultăţi emoţionale".
Phoebe.
Bună.
Îmi pare rău, mamă. Vin imediat.
- Addy, trebuie să plec. - Stai puţin.
Phoebe! Te rog.
Addy, ce e?
Ştii, nu ţi-am spus niciodată ce s-a întâmplat în acea zi cu mama.
Nu.
Era bine.
Nu avea nimic.
În acea dimineaţă, am luat micul dejun,
şi apoi am plecat la şcoală, şi când m-am întors...
E în regulă.
Era în aceeaşi poziţie pe scaun, unde o lăsasem.
La spital, ne-au spus că a avut anevrism.
Apoi...
Săptămâna trecută, îl vedem pe Kevin la cafenea.
- Ne face cafea. - Addison.
Îmi dă cartea înapoi.
Nu e acelaşi lucru.
Ba da, e.
E acelaşi lucru.
Şi el era bine.
Nu înţelegi, Phoebe?
N-am putut să fac nimic pentru ea.
Addison.
Nu ştiu. Poate încerc să rezolv ceva ce nu poate fi rezolvat.
Addison.
Addison...
Omule, dă-mi telefonul!
Sunt D.
Avem ceva ce vei dori să auzi, omule.
Ne vedem într-o oră.
Nu servim alcool minorilor.
E în regulă. Băiatul e cu mine.
Unde-i fata?
Ai spus că ai ceva pentru mine?
Avem ceva, e chiar aici.
Nişte comisioane mici, nimic complicat.
Dacă faci asta pentru noi, primeşti un nume. Simplu.
Îţi baţi joc de mine? N-o s-o fac.
Ţi se pare că glumesc?
Dacă nu vrei să ştii nimic, am plecat de-aici.
Pleacă.
Aşteaptă.
Da.
Acum vorbim.
Spui că dacă fac asta pentru voi,
îmi vei spune cine l-a ucis pe Kevin Broadus?
Nu.
Dar îţi voi spune tipul care ştie cine l-a ucis.
Bine, şi...
Unde trebuie s-o duc?
Înapoi în cartierul tău.
Noi nu putem merge acolo.
Nu cu un Chevy.
Poliţia ar fi pe noi imediat.
Dar un băiat ca tine?
Aur.
Da, aur pur.
Nu, am nevoie de mai multe informaţii.
Ţi-am spus că Addy învaţă repede.
Învaţă repede. Şi e dur.
Uită-te la el.
Mai spune-i puţin.
Să-i mai spun puţin. Bine, ascultă.
E vorba de un tip. Vine în vizită uneori.
Un traficant din Maryland.
E nebun de legat.
Vine în D.C şi se distrează prin cluburi.
- Asta îi place să facă. - Da.
Şi potrivit prietenului nostru, Kevin a mers acolo să cumpere droguri.
Şi traficantul stătea în scaunul lui mare.
Stătea într-o cameră cu toţi băieţii lui la masă.
Îl vede pe Kevin, şi decide să se lege puţin de el.
Nimic prea serios.
În secunda următoarea, Kevin îl atacă pe tip.
Şi nu voia să înceteze.
L-a făcut pe tip să arate rău.
Rău, foarte rău.
Băiatul ăsta s-a legat de omul nepotrivit.
Nu l-a respectat. Nu ştiu ce i-a zis Kevin,
dar a spus el ceva, pentru că toţi au râs.
Şi-a semnat singur ordinul de execuţie.
Când a fost asta?
Cu două zile înainte să fie împuşcat.
Spui că tot ce a făcut a fost să se lege de tipul greşit?
A greşit, omule.
Doamne.
Addison?
Alex?
Ce dracu' cauţi aici?
E numărul 27? Cred că...
La naiba. Pe bune?
Alex, cine e?
În regulă...
Prefă-te că mi-am uitat geanta de sport la şcoală,
şi tu ai venit să mi-o aduci.
Sunt pentru tine?
Dă-le azi!
Bine. Mulţumesc. Pa.
Nu, eşti amuzant. Pleacă naibii de-aici.
Ne vedem mai târziu!
D, am făcut-o. Care e numele?
Ce nume? Despre ce vorbeşti?
D, care e numele? Am avut o înţelegere.
Nu mă grăbii, omule.
Tipul despre care ţi-am spus se numeşte Mike.
Mike Lorriner.
Era prezent când Kevin s-a certat cu acel traficant.
Şi care e adresa lui?
- Bună. - Phoebe! Phoebe. Mike Lorriner.
Notează asta, bine? Mike Lorriner. 9756 Fork Lute Road.
Tipul ăsta ştie cine a făcut-o. Tocmai mi-a spus D.
Bine. Ai sunat poliţia deja, nu?
Nu, nu, e în regulă. Merg să vorbesc cu el.
Addison, nu fi idiot. Nu te duce acolo.
Dă adresa poliţiei şi lasă-i pe ei.
- Phoebe, mă descurc. - Addison!
Bună.
Bună. Eşti Mike Lorriner?
Tu cine eşti?
Scuze, nu voiam să te deranjez...
Am auzit că ştii ceva despre ce s-a întâmplat în D.C.,
acum câteva zile.
Despre băiatul care a fost împuşcat la cafenea.
D.C.? Nu ştiu nimic.
E vorba de Kevin Broadus.
Mi-a fost prieten bun.
Nu ştiu despre ce vorbeşti. Pleacă de-aici.
Am auzit că a supărat un traficant de droguri, şi tu...
Îl cunoşti?
Nu ştiu... Ce ţi-am spus?
M-ai auzit?
Nu ştiu nimic.
- Acum... - Bine.
Pleacă de pe proprietatea mea.
Scuze, omule. Voi pleca.
Stai, stai puţin. Cine ţi-a spus numele meu?
Cine ţi-a spus să vii aici?
Îmi pare rău. E greşeală, bine?
Sigur că e o greşeală.
Cine ţi-a spus?
Un tip pe care îl ştiu D. A spus că ai fost acolo...
D. Cash? El ţi-a spus de mine?
Da.
Bine.
Bine. Să-i spui lui D. Cash că ar fi bine să tacă din gură.
- Ai înţeles? - Da.
Voi pleca acum, bine?
Stai, ce-i aia?
Ce-i cu lumina aia?
Filmezi cumva?
Omule, facem un film?
Cred că sunt gata de final.
Uite, omule.
Dacă nu ştii nimic, e în regulă. Pot să plec.
Crezi că nu-l voi folosi?
Bang!
Te-ai speriat, nu?
Habar n-ai despre ce traficant era vorba, aşa-i?
Cel pe care l-a enervat Kevin.
A fost D, idiotule.
Te-a jucat pe degete.
Acum am probleme.
Vezi...
I-am făcut nemernicului o favoare.
Şi aşa îmi mulţumeşte?
La dracu' cu voi doi.
De ce? Întrebarea 7 îţi cere să enumerezi cele mai bune şi rele calităţi ale tale,
dar îţi oferă spaţiu redus.
8 centimetrii pe toată pagina.
Scuze, dar defectele mele nu încap pe 8 centimetrii de pagină.
Aşa că m-am decis să mai adaug nişte pagini.
Câte?
22, să fiu mai exact.
- Cred că am exagerat. - Aşa ai făcut.
Oricum, cum vrei să descrii esenţa fiinţei tale,
şi concepţia ta despre cât de nebună e lumea,
într-un spaţiu aşa redus?
E bine.
- E somnoros, dar starea lui e stabilă. - În regulă.
Da, va fi bine.
Ei bine...
Bună. Scuze. Întreba de Phoebe.
Bine.
Vrei o cafea sau ceva?
Cafea? Nu.
A venit Phoebe.
Mulţumesc.
Bună.
Miroşi frumos.
L-au găsit pe Lorriner?
Da.
L-am prins. Undeva în Virginia.
Încă avea arma la el, Addy.
Ei cred că e aceeaşi armă cu care a fost ucis Kevin.
Şi i-au prins şi pe D. Cash şi pe Noel.
Familia lui Kevin ştie.
Ştiu cine le-a ucis fiul.
Ai vorbit cu ei?
Da, au fost aici.
Ţi-au lăsat scrisoarea asta.
Sunt foarte supărată pe tine.
Ştiu.
Ar trebui să-ţi mulţumesc.
De ce?
Dacă nu erai tu, probabil eram mort.
Serios? Eu credem că te descurci.
Jurnalul video, ziua...
Nu mai ştiu ce zi e.
Dar ghici ce?
Cineva cred că a citit acele 22 de pagini extra,
pentru că am fost acceptat la Chicago.
În ultimele luni, am realizat că nu trebuie să mă mai prefac.
Pentru că pentru prima dată după mult timp,
sunt foarte încrezător pentru viitor.
Sunt...
Mă bucur că am luat parte.
Da.
Nu-mi vine să cred că pleci la facultate deja.
Cum te simţi?
Mă simt ciudat, cred.
Ce planuri ai pentru sărbători?
Te vei întoarce?
Nu ştiu.
- Te conduc până la uşă. - Bine.
- Cred... - Uite.
Ţi-am luat ceva.
Poate îl vei folosi.
Traducerea şi adaptarea: LionKing09
Sincronizarea: Subtitrari-noi Team
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org