TVQS (Tv Quality Subtitle) www.titrari.com
Traducerea: filmemultero@hotmail.com
FaceČi reclamÄ produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi
Crezi că va ţine vremea cu noi?
Poate.
Mai bine să facem un popas.
Haide, Tig.
Începe.
Se pare că ne plouă cu vârf şi îndesat.
Îi vezi?
Nu îi văd. Nu îi aud.
Ai mai văzut vreo furtună aşa de urâtă?
Nu, de când cu potopul lui Noe.
Ar trebui să ştii cum a fost, din moment ce ai fost de faţă.
Ce ai spus?
A spus: "Ar trebui să ştii, din moment ce ai fost de faţă."
Atunci nu a fost aşa de ud totul ca acum.
Un lucru e sigur.
Noah nu a avut atâtea probleme cu animalele de la bord.
Să mâncăm ceva.
Mose?
Hei!
- A durut? - Da.
Mose, mai ai cărţile alea?
Da, le mai am.
Scoate-le, să jucăm o carte după micul dejun.
Button!
Trage farfuriile alea sub acoperiş.
Vrei să joci cărţi sau să le găureşti holbându-te la ele?
Nu mă grăbi.
Iau patru.
Oh, să fiu al naibii. "Iau patru."
Bine, gata.
Eu am ieşit din joc.
Şi eu.
Încrederea unui om este un lucru de preţ, Button.
Nu ai vrea să o pierzi la o partidă de cărţi.
Cel puţin nu plouă.
Îmbracă-te, Button. Şi ajută-l pe Mose să cureţe lucrurile.
Apoi te duci şi cauţi caii.
Mi se pare că ai avea nevoie de nişte ajutor, Charley.
Tu vezi-ţi de treaba ta.
O să vină şi rândul tău în curând.
Nu trebuie să mai ceri şi alte treburi, Mose.
Fiecare om trebuie să poată să ridice propria greutate.
Da, dar eu am jumătate din greutatea ta.
Câteodată mi-e greu să-l înţeleg pe Charley.
Nici măcar nu sunt sigur că mă apreciază.
Te apreciază.
Să ştii că şeful a cam stat pe gânduri la angajarea mea.
Sunt prea mare pentru a lucra cu caii şi vacile.
I-a fost teamă că mănânc prea mult.
Charley a fost cel care l-a convins,
şi eu nu sunt unul care să nu aibă încredere în oameni.
Să ştii că nici eu nu sunt aşa.
Ştiu că nu eşti, dar e bine să nu uiţi asta
dacă vrei să fii respectat
când umbli alături de oameni ca Charley şi Boss.
Trage, Button.
Trage.
Button!
Nu te mai juca cu câinele şi dă-i bice la cal!
Trage!
- Haide! - Da!
Da. Asta e.
Hei, hei! Ia uitaţi-vă!
Boss chiar că ştie meseria de cowboy, nu-i aşa?
Da.
De la el am învăţat meseria.
Turma mare se îndreaptă către apă.
O să înaintăm în interiorul statului, o să găsim restul animalelor...
şi o să le mânăm acolo.
Ia uită-te.
Doi copii nărăvaşi.
Din moment ce o să le găsim,
o să începem să le aducem cât mai aproape de tabără.
O să mai treacă ceva vreme până o să mai dăm de un oraş.
Am avea nevoie de mărunţişuri, cafea şi chestii din astea.
Mose!
Va trebui să te duci până în oraşul de care am trecut.
Când vrei să mă duc?
Deseară.
Mă duc eu.
Mă descurc.
Cât timp crezi că o să dureze, Charley?
Dacă vacile nu încetinesc înaintarea, poate o zi dus, una întors.
Mi se pare corect.
Haide, Boss.
Mă descurc.
Sigur că da, băiete.
Numai că nu ştiu dacă oraşul e pregătit
să reziste dacă te dezlănţui asupra lui.
Englezii naibii!
La naiba!
Pe naiba!
Pentru numele Domnului, dacă vrei să îţi cureţi picioarele ca o maimuţă,
fă-o mai încolo.
Jur că şi bătrâna Tig are mai mare grijă de ea.
Încep să cred că a fost o greşeală
că nu te-am lăsat într-un oraş să înveţi ceva meşteşug.
Nu-mi plac oraşele. Niciodată nu mi-au plăcut.
Oh, spui asta pentru că ai auzit-o de la mine.
Învaţă o meserie şi aşează-te la oraş.
O să ai mereu un acoperiş deasupra capului,
un pat deasupra solului,
şi mâncare la cea mai apropiată cafenea.
Nu-i aşa, Charley?
Asta chiar că a fost de mare ajutor.
Mai bine vorbeam cu calul ăsta.
Pune-ţi cizma, Button. Să mergem la lucru.
Desigur, dacă ai vrea să te stabileşti la oraş,
ar trebui să te speli puţin.
Altfel, nimeni nu ar suporta mirosul tău.
De ce ai făcut asta?!
Pentru că ai trişat la cărţi.
Ai trişat.
Îmi cer scuze pentru asta!
Ce zici, Boss? Îmi cer scuze pentru asta.
Cu siguranţă încă nu i-a trecut.
Se întunecă, Boss.
Poate că a păţit ceva între oraş şi tabără.
Probabil că nu se grăbeşte.
Doar nu crezi că s-a pus să joace poker?
Nu ar juca pe banii matale, Boss.
Şi dacă zace acolo şi ne aşteaptă să venim după el?
Nu avem cum să-l găsim în seara asta. Coboară de acolo.
Îşi face griji.
- Tu îţi faci griji? - Da.
Îmi fac griji de ieri. Trebuia să mă trimiţi pe mine.
Mose ştie să îşi poarte de grijă.
Atunci de ce nu e cu noi acum?
Păi tu niciodată nu ai vrut să te duci în oraşe.
Păi nici acum nu vreau.
Dar ar trebui să-l găsim, oriunde ar fi.
Bine.
Vom merge împreună mâine dimineaţă. Button poate să aibă grijă de echipament.
Button, coboară de acolo şi pregăteşte cina.
O să ne întoarcem până la cină.
Dar e mai bine dacă sunt trei oameni şi nu doi.
- Tu rămâi cu căruţa. - Haide, Boss.
Nu o să o fure nimeni.
Nu am văzut pe nimeni de când am făcut tabăra.
Întotdeauna mă simt mai bine dacă e cineva lângă ea.
Ai muncit din greu, meriţi un pic de odihnă.
Rămâi aici.
Stai aici, Tig.
Vrea să meargă.
Aşa se poartă, dar de fapt nu e aşa.
Încă mai vrea, dar nu o mai ţin picioarele.
Să ţii puşca la îndemână.
Întotdeauna mi-au plăcut armele ceva mai grele.
Am luat asta de la un om care nu avea destui bani să plătească vitele.
O armă bună de tot.
Am observat că îţi plac armele de calibru mai mic, aşa-i?
Pune-o înăuntru. Mulţumesc.
Bună ziua!
- Bună ziua. - Bună ziua.
Vreau să le dai de mâncare, să îi ţesăli cu şaua pusă.
Bine, costă patru cenţi fiecare.
- Poftim. - Mulţumesc.
Nu o să staţi mult pe aici?
O să stăm cât ne ia să găsim pe cine căutăm.
Poate vă pot ajuta cu ceva.
Sunt aici de când Harmonville era încă fortul Harmon
şi mai erau încă soldaţi care să-i alunge pe indieni.
Cunosc pe toată lumea din oraş şi pe cei ce stau în apropiere.
Căutăm un bărbat cam de 30 de ani, cu părul lung.
Şaua lui e chiar aici.
Oh, da. Ştiu la cine vă referiţi.
Un tânăr foarte prietenos.
Se pare că toată viaţa a umblat cu calul pe drumuri.
I-a fost confiscat calul.
Era cu voi?
Ştiţi unde l-am putea găsi?
Da.
Da, este la închisoare.
A făcut scandal cu nişte văcari
la magazin.
- Nişte văcari. - Da.
Şi i-a bătut destul de urât,
înainte să apară şeriful Poole,
şi i-a tras una cu patul puştii peste cap.
Da, a avut noroc că nu l-au împuşcat pe la spate.
Eu zic să ţineţi asta minte
când o să vorbiţi cu şeriful Poole.
Pune şaua pe calul lui.
Asta acoperă cheltuielile lui?
Oh, da.
Mă cheamă Percy dacă mai aveţi nevoie de ceva.
Vă mulţumim.
Staţi puţin.
De când e reţinut aici?
L-am adus aici ieri după-amiază.
Nu a fost uşor să-l bag în celulă.
De ce?
Este ca un urs, la naiba. La mărime mă refer.
Bună seara. Mă cheamă Boss Spearman.
El este Charley Waite.
Bună seara.
Cred că un prieten de-al nostru e reţinut aici.
Îl cheamă Mose Harrison.
Da, este aici.
A început un scandal la magazin.
Mose nu începe bătăi, el doar le termină.
Tocmai am spus că el a început. Tu ai spus că nu.
Poate vrei să spui că sunt mincinos.
Aveţi vreo acuzaţie împotriva lui?
Am destule.
Incitare la bătaie. Deranjarea ordinii publice.
Pericol public. Alegeţi din astea.
Am auzit că a fost lovit în cap.
O să-i treacă.
Am venit să-l iau cu mine.
Dacă plătiţi amenzile, este liber.
Cum vi se pare 50 de dolari pe fărădelege?
Tâlhărie.
Mulţi bani.
Oh, da, mulţi bani.
Vă aşteptam, domnule Spearman.
Mă cheamă Denton Baxter.
Probabil cel cu care s-a bătut Mose.
Aşa e.
Oamenii din ţinutul Fort Marmon
nu ţin cont de legea păscutului gratis.
Urăsc asta mai mult decât pe indieni.
Să înţeleg că prin "oameni" te referi la fermieri ca tine.
Am cea mai mare turmă din zonă.
Mai mare decât alte trei sau patru laolaltă.
Am adunat-o de unul singur,
bucată cu bucată,
şi la fel şi acest oraş.
Şi nu o să las nici o vacă să pască gratis
şi să mănânce iarba vitelor mele în regiunea asta.
Păscutul gratis este legal.
Timpurile se schimbă, domnule Spearman.
Şi majoritatea oamenilor se schimbă şi ei. Unii însă nu se schimbă niciodată.
Acum câţiva ani,
a trecut pe aici un grup cu nişte vaci să pască gratis.
Într-o noapte, o vacă s-a rătăcit,
căruţele au luat foc, şi unul dintre băieţi
a fost împuşcat de pe cal în toată treaba asta.
A fost împuşcat pe la spate, nu?
Calul şi şaua prietenului vostru sunt la grajd.
Puteţi să-l luaţi cu voi când plecaţi în seara asta.
Şi la răsărit, vă luaţi căruţa,
şi vacile care pasc gratuit,
şi mergeţi până aţi ieşit din ţinutul Fort Harmon!
Lasă-l pe domnul Spearman să îşi ia omul
ca să poată pleca.
Charley.
Mose.
Se pare că cineva l-a lovit după ce a căzut.
Da?
Mose, trebuie să te ridici.
Charley, mă bucur că te văd.
Nu prea îmi place oraşul ăsta.
Poftim.
Chiar că l-au muştruluit serios.
Aveţi un doctor în oraşul ăsta?
Da. Doctorul Barlow.
Stă în casa de după grajdul de lângă biserică.
Căutaţi un gard mic.
Are un semn în faţa casei.
Vai, maică. Aduceţi-l înăuntru imediat.
Puneţi-l jos aici.
O să chem doctorul.
Ţine-i picioarele, Boss.
Uşor, uşor.
Bine.
Sunt doctorul Barlow.
Boss Spearman.
Charley Waite.
Pacientul de acolo e Mose Harrison.
Lucrează pentru mine.
Rănile astea sunt vechi.
Sunt mai uşor de tratat dacă e adus imediat.
L-a reţinut şeriful vostru şi nu are o închisoare prea îngăduitoare.
El e cel care s-a bătut cu oamenii lui Dent Baxter?
S-a străduit cât de tare a putut.
I-a rupt mâna unuia dintre ei.
Cum îi cunosc eu, era de aşteptat să facă asta.
Să vedem ce avem aici.
Uşor.
- Uşor, Mose. - Uşor, domnule Harrison.
Nu vrea nimeni să îţi facă rău.
Cred că ai câteva coaste rupte.
Va trebui să dăm jos cămaşa asta.
Sue, o să am nevoie de nişte săpun, nişte apă şi nişte alcool.
Vreau să bei asta, domnule Harrison.
Aşa.
Să îi curăţăm rănile astea de pe faţă.
Are o crăpătură faină aici în scalp.
Aş zice să bem pentru sănătate,
dar atunci mi-aş pierde slujba.
O să bem pentru sănătatea celor ce au provocat asta.
Voi doi puteţi aştepta afară.
Ar fi bine dacă nu ar călători.
O să trebuiască să călătorească.
Cât vă datorăm, doctore?
Suntem chit.
Mi-am zis că am câştigat destul din ce a provocat el oamenilor lui Baxter.
Aş vrea ca el să te fi îmbogăţit prin asta.
Doamnă.
Doctorul Barlow are o soţie frumuşică.
Ai observat, nu-i aşa?
Nu sunt mort, să ştii.
Mă bucur să aud asta.
Şi drăguţă, pe deasupra.
S-a purtat cu noi ca şi cu oricine altcineva. Este o doamnă adevărată.
O femeie ca ea face ca un bărbat
să se gândească să se aşeze la casă, nu-i aşa?
Doctorul pare a fi un tip muncitor.
Probabil se străduieşte să facă şi copii.
Asta îţi creează în cap o poză frumoasă, nu?
Da.
Am auzit că valorează cât o mie de cuvinte.
Salut, Tig.
Unde crezi că e?
Copilul naibii.
Button e în regulă, Boss.
Dacă i-ar fi făcut cineva rău, ar fi umblat prin căruţă.
Cred că ai dreptate.
Iată-l.
Dacă eşti treaz, uită-te la ce o să urmeze.
- Unde ai fost?! - Am mai văzut aşa ceva.
Cu vacile la păscut.
Ţi-am spus să stai lângă căruţă.
- Ce a păţit Mose? - Ai auzit ce am spus?!
Da, dar ce s-a întâmplat?
A fost implicat într-un mic scandal în oraş.
Mi se pare că într-un scandal mai mare.
Mergem mai departe?
Întotdeauna aşa facem, din moment ce am păscut liber vacile, nu?
Am greşit cu ceva?
Lasă-l în pace o vreme.
Poftim. Bea nişte cafea.
E proaspătă, nu ca altă dată.
Am văzut trei călăreţi care urmăreau turma azi dimineaţă.
Unde?
Cam la jumătate de milă de aici.
Stăteau acolo şi se uitau la vaci.
Sunt aceiaşi?
Acum sunt patru.
Se umple ţinutul.
Poate ar trebui să mergem mai departe.
Nu ne ajută la nimic, Button.
Am mai văzut oameni ca Baxter.
Vrea să pună mâna pe turmă sau să o distrugă.
Dacă vroia să ia turma,
atunci de ce nu v-a reţinut în oraş?
Şeriful deja îl reţinuse pe Mose.
Vrea să fim cu toţii într-un loc.
Şi departe de oraş când o să facă o mişcare.
Atunci nu are nici un sens să ne spună să plecăm de aici.
Nu a spus numai asta.
Un om îţi spune toate gândurile sale rele,
dacă stai să asculţi cu atenţie.
Acum câţiva ani a fost aici un grup cu o turmă la păscut gratis.
Nu a fost doar o poveste aiurea.
Să ne convingem.
Ce ţinut frumos.
Un om se poate rătăci pe aici,
şi să uite că există oameni şi lucruri care nu sunt chiar aşa simple ca aici.
De câţi ani am lucrat împreună, Charley?
De aproape zece ani.
Ştii cum i se spune la asta, un deceniu.
Mult timp.
S-au schimbat multe de atunci.
La ce te gândeşti, Boss?
După câte mă gândesc putem să părăsim vitele şi să fugim,
sau noi doi putem merge să îi oprim
înainte să ne împrăştie turma.
Crezi că merită să mori pentru vitele astea?
Vitele sunt una.
Dar un om care comandă altuia
unde să meargă în ţara asta, e alta.
Fermierul acela care stătea în închisoare,
şi zâmbea în timp ce îşi punea oamenii să facă legea,
până când şi-a dat seama că e timpul să ne arate
că el e cel care face legea aici.
Oh, aşa ceva nu îmi convine.
Suntem datori pentru ce i-au făcut lui Mose.
Da.
O să pun şaua pe cai.
Voi doi staţi cu ochii în patru.
Am arma de risipit curioşii. O să fim cu ochii în patru după ei.
Să nu uitaţi să puneţi pe foc.
Button, să stai pe lângă căruţă.
Nu vreau să te văd că umbli aiurea.
Da?
Am cumpărat zahăr în oraş.
Este în căruţă.
Nu aş vrea să vină aici peste mine
ca şi fermierii aceia.
Ce ai, Gus?
Te smiorcăi toată noaptea.
Mă doare spatele
Mă simt zici că m-a călărit o târfă de 150 de kg.
Eu zic că ai scăpat uşor.
Uită-te la mine.
Pun pariu că Butler o să pună lucrurile la punct cu animalul ăla
pentru că i-a rupt mâna.
Aţi auzit cum s-a rupt?
Eu am auzit.
Noroc că trage cu ambele mâini.
Dacă mişcă vreunul, îl trimit în iad!
În picioare, toată lumea!
Aruncaţi armele pe jos.
Nu o să mai repet odată.
Şi împingeţi-le aici.
Pe care dintre voi îl doare spatele?
Pe care?
Pe el.
- Tu eşti Gus? - Da.
Nu ar trebui să vă puneţi trei împotriva unuia.
Staţi aşa, domnule.
- Nu a fost ideea mea să-l atacăm. - Taci din gură, Wylie.
Ridică-te, dobitocule.
- Cum te cheamă? - Vince.
Ce teacă frumoasă ai. Eşti pistolar, aşa-i?
- Eşti rapid? - Nu.
Câţi oameni are?
Am întrebat câţi oameni are?
Restul sunt în drum spre căruţă.
Dacă vreţi să zâmbiţi acum, nu
O să treacă ceva vreme până va mai fi bun de ceva.
Charley, aruncă sacii din şei.
Puneţi-vă măştile.
Cele din curele, puneţi-le.
Acum daţi-vă jos pantalonii.
Nu îmi scot pantalonii pentru nimic în lume.
Ascultă aici prin urechea cu care mai auzi.
Jos pantalonii!
Ce trupă înfricoşătoare, nu-i aşa, Charley?
Culcaţi-vă, repede!
Staţi cu sculele în pământ.
Dacă aud un zgomot,
o să mă întorc din drum şi o să vă omor pe toţi.
Charley.
Charley!
Nu vine Tig să ne întâmpine.
Dobitocii.
L-au împuşcat pe băietan, dar e în viaţă.
El e Mose?
E mort.
L-au împuşcat în cap.
Charley?
Charley, adu felinarul şi whiskey-ul.
Da.
Haide, trezeşte-te.
Charley.
L-au rănit aici şi i-au spart capul aici.
O să trebuiască să îi scoatem glonţul.
Ai făcut o treabă bună, Boss.
După cum leşina şi se trezea tot timpul.
Nu ştiu. A pierdut mult sânge.
O lovitură în cap poate face un om să fie
ciudat pentru restul vieţii.
Ai făcut tot ce ai putut.
Acum are nevoie de un doctor.
Dacă Button mai trăieşte dimineaţa
îl iei şi te duci cu căruţa.
Şi tu rămâi aici şi aştepţi cu vacile?
Da.
Şi o să omor pe oricine
vine să le ia.
Pentru un singur om în pustiu
ai de gând să faci multe crime.
Ştii că nu te-am contrazis niciodată, Boss.
Te-am lăsat pe tine să faci întotdeauna înţelegerile.
Dar el are nevoie de doctorul acela din oraş,
şi eu vreau să îl duc acolo.
Dacă vrei să vii, o să mergem împreună.
Altfel faci ce crezi de cuviinţă şi eu la fel.
Crezi că o să te lase să intri şi să ieşi aşa din oraş?
Nu m-am gândit încă la asta.
Button merită toate şansele pe care i le putem oferi.
Bine.
Dar vreau să îl omor pe Baxter şi pe cei ce au făcut asta.
Şi dacă se bagă şi şeriful, îl omor şi pe el.
Aşa că gândeşte-te bine la ce trebuie făcut.
Nu am nici o problemă cu crima, Boss.
Niciodată nu am avut.
Arată destul de bine, Charley.
Da, un om trebuie să lase ceva după el cu care să dovedească că a fost pe aici.
O să dispară în furtuna următoare.
Nu contează. Îi ţine câinele companie.
I-ar fi plăcut să ştie că îl pui pe Tig lângă el.
Da, a fost mai mult câinele lui
decât al meu.
Ar fi frumos să spunem câteva cuvinte.
Dacă vrei să vorbeşti cu Cel de sus, nu ai decât.
O să stau aici şi o să ascult,
dar nu o să vorbesc cu dobitocul acela.
Şi o să fiu nervos pe el
pentru că a lăsat să moară un băietan de treabă ca Mose.
Nu a fost unul care să se plângă.
Se trezea zâmbind.
Şi părea că poate sta aşa toată ziua.
Un om care atunci când spunea: "Bună dimineaţa", vorbea serios,
chiar dacă nu era o dimineaţă bună.
Să fiu sincer, Doamne, dacă au existat două suflete mai blânde,
eu nu ştiu de ele.
Cred că bătrâna Tig nu ar fi ucis nici o pasăre.
Acum au venit la Tine un om bun şi un câine,
şi sunt de acord cu Boss,
şi eu sunt supărat pe Tine că s-a întâmplat aşa.
Cred că asta înseamnă: "Amin."
Doamne.
Charley, eşti în regulă?
Da.
Mi s-a părut că...
Am spus că sunt în regulă.
S-au trezit în mine nişte sentimente mai vechi.
Nu prea ne-am întrebat unul pe altul multe.
Eu nu am avut nimic cu asta. Şi mi-am zis că aşa e şi în cazul tău.
Dar ai spus ceva zilele trecute.
Lucruri care păreau a avea un istoric.
Auzi, Charley?
Nu sta în spatele meu, Boss.
Când eram copil, unii dintre noi mergeam în pădure
cu pistoalele noastre de mazăre.
Nimic special, numai bune de omorât păsări sau o veveriţă,
şi dacă aveam noroc, ceva mai mare.
Acolo am omorât primul om.
Deţinea ferma pe hârtie, iar după ce a murit tata,
venea să ia plata de la mama în felul în care vroia el.
Nu eram mai în vârstă decât Button când l-am împuşcat în gât.
Ştiam că o să mai fie crime, aşa că am fugit şi m-am înrolat în armată.
Războiul era în toi.
Au fost fericiţi că m-am oferit voluntar.
Prima mea luptă a fost ca la vânătoare cu prietenii mei.
Ne-am urcat în nişte copaci şi ei au venit mărşăluind după noi.
Cred că erau vreo sută de morţi dintre ei după ce e trecut fumul.
Ne-am dus şi i-am omorât pe cei ce nu erau morţi încă.
Cei care eram mai curajoşi am fost incluşi într-o trupă specială
pentru ca să putem merge uşor şi singuri
în teritoriul inamic.
Ordinele erau simple. Să facem ravagii oriunde puteam.
Cu ordine din astea, nu a trecut mult până omoram oameni
care nici măcar nu erau în uniformă.
Şi aşa a fost până la sfârşitul războiului.
După asta am venit în Vest.
Peste tot se căutau oameni talentaţi.
Aşa că m-am angajat la nişte oameni ca şi Baxter.
Din când în când, aproape că trece câte o zi
fără să mă gândesc cine sunt şi ce am făcut.
Iar a leşinat.
Nu se simte nici mai bine, nici mai rău.
Eşti un om sincer, Charley.
Nu o să te mint în legătură cu Button.
Nu la Button mă refer.
- Domnule Spearman. - Doctorul e acasă?
Nu, nu e aici.
Avem un băiat care e rănit.
Duceţi-l în camera de consultaţie.
Nu are nimic cu urechea, doamnă.
Aude bine când e treaz.
Domnule Spearman, verific dacă nu are sânge în ureche.
Poate că are scalpul fisurat.
Sunteţi tatăl băiatului?
Nu, doamnă.
Îl cheamă Button, şi lucrează pentru mine.
Se pare că nu e prea sănătos.
Ştiţi drumul spre pridvor.
O să dureze o vreme.
Nu cred că e o fractură.
Mai degrabă contuzie, dar una urâtă de tot.
Trebuie să recunosc că nu prea vedem oameni împuşcaţi.
Am curăţat şi bandajat rana. Nu pare a fi infectată.
Şi febra lui?
Trebuie să stea culcat şi să lase corpul să îşi facă treaba.
Nu vă supăraţi, doamnă, dar ne aşteptăm
ca doctorul să aibă grijă cum se cuvine de băiat.
Unde este?
A venit şi l-a luat un om
de-al lui Baxter Dent.
Unul din oamenii lui a avut un accident alaltăieri seara.
Trebuie să-mi spuneţi ce s-a întâmplat, domnule Spearman.
Baxter şi-a trimis oamenii să împrăştie turma,
şi eu cu Charley ne-am dus să-i oprim.
I-am luat prin surprindere în timp ce se ascundeau, şi le-am arătat noi.
De ei se ocupă acum doctorul Barlow.
Când ne-am întors în tabără, alţii îl împuşcaseră pe Mose în cap,
şi pe Button la fel şi l-au lăsat aşa.
L-au împuşcat şi pe câinele nostru.
Mă duc să aduc ceva bani.
Nu e nevoie.
Noi plătim serviciile, doamnă.
Vă rog să staţi jos, domnule Waite.
Button. Aşa îl cheamă de fapt?
Vă rog să vă aşezaţi.
Da, numai acest nume îl cunoaştem.
E doar un băietan.
Da.
L-am adunat dintr-un oraş din Texas acum câţiva ani,
şi acolo trăia din gunoiul ce-l aruncau dintr-o cafenea.
Nu ştia o boabă pe engleză.
Am crezut că îi facem o favoare.
Şi matale?
Ştiţi că şeriful lucrează mână în mână cu Baxter.
Oamenii v-au văzut intrând în oraş.
Cine a făcut toate astea trebuie să plătească.
Nu vrem să fugim.
Am putea să-l chemăm pe şeriful federal printr-o telegramă.
Dacă ar începe călătoria azi, nu ar ajunge aici nici peste o săptămână.
Şi cum vine şi furtuna, şi mai târziu.
Suntem obligaţi să ne ocupăm noi înşine de şerif şi de Baxter.
Şi Button?
El se luptă pentru viaţa lui.
Şi noi o să facem la fel.
Să faceţi tot ce trebuie pentru sănătatea lui Button.
Dacă se trezeşte, va trebui să rămână aici pentru câteva zile,
pentru ca noi să putem avea grijă de el.
Să îi puneţi la dispoziţie tot ce trebuie.
Nu puteţi sta departe de micul meu paradis, aşa-i domnilor?!
Cred că şi Satan spune acelaşi lucru la intrarea în iad, bătrâne!
Am vrea să ducem caii sus. Sunt obosiţi.
Şi aş vrea să pun căruţa mai acolo.
Cum doriţi! Dar grăbiţi-vă!
Am mai văzut furtuni din astea!
Vine una mare de tot!
Dobitocimea naibii.
Scuze, Charley.
Da.
Doamne ajută.
Poate că aţi construit-o unde nu trebuia.
Ah, fie-ţi milă.
Prinde-ţi câinele!
Este un câine acolo, Charley.
Ia asta.
Iată-l. Acolo, Charley!
În stânga ta! În stânga ta!
Prinde-l! Prinde-l!
Eşti în regulă, Charley?
Da, având în vedere că tocmai am înotat.
Vă sunt dator, domnule.
Ce căţel drăguţ.
Îţi aduce aminte de cineva, Charley?
În variantă redusă.
E prea mic să fie lăsat afară pe o vreme ca asta.
E al fiicei mele.
Am încercat să-l prind, dar apa a fost mai rapidă decât mine.
Dacă intraţi în cafenea,
aş fi bucuros să vă cumpăr la amândoi câte o cafea.
Cafeaua ar fi un lucru bun acum.
Asta e o furtună ca cea care a făcut să dispară
oraşul Gunnison acum 10, 12 ani.
Apa venise de sus din munţi.
Nu avea unde să se ducă decât direct în oraş.
- A omorât mulţi oameni. - Este în regulă, Bill.
Oraşul este aici de mult timp.
O să fie pentru încă şi mai multă vreme.
Aşa e, tată.
Din când în când, vine câte o furtună şi spală
oraşul şi-l lasă curat precum fundul unui bebeluş.
Trebuie să priviţi partea bună a lucrurilor, domnilor.
Şerifule.
Friptură cu carne, Les, ca întotdeauna.
Asta cred că acoperă preţul cinei.
Este o adevărată aventură să treci strada în seara asta.
Mersi de cafea.
Vă mulţumesc.
Face doi cenţi.
Doi cenţi.
Trebuie să schimb două vorbe cu voi.
Şi eu chiar mai multe, şerifule.
Nu trebuie să stricăm cafeaua...de faţă cu toată lumea.
Am un mandat de arestare pentru voi doi
pentru că aţi atacat oamenii lui Baxter.
Noi avem un mandat pentru tentativă de crimă
pentru cei care au încercat să-l omoare pe băiatul
cel care zace la doctor.
Şi încă un mandat
pentru cel care l-a omorât pe tipul mare pe care l-ai reţinut la închisoare.
Numai că mandatele noastre nu sunt pecetluite cu o stea de şerif
cumpărată şi coruptă, şerifule.
Sunt emise de noi. Şi vrem să le punem în aplicare.
Aşa deci?
Nu avem nici o treabă cu restul lumii.
Oamenii lui Baxter l-au atacat şi omorât pe prietenul nostru.
Şi au împuşcat şi un băietan de 16 ani.
Şi l-au rănit aşa de tare,
că poate nu va supravieţui.
Au încercat să ne ia vacile.
Şi şeriful de faţă nu are de gând să facă nimic.
Nu vă plac cei ce vin cu vacile să pască gratis.
Nouă nu ne place aici.
Dar un om are dreptul să îşi apere proprietatea
şi viaţa.
Şi nu o să lăsăm un fermier şi nici oamenii lui ai legii să ni le ia.
Nu vrem să rănim pe nimeni neimplicat.
Oricine îi ajută sau ascultă de
aceşti răufăcători care vin să-şi pască vacile gratis,
o să aibă de-a face cu mine.
Aştept decizia ta, şerifule.
Nu trebuie să încheiem asta chiar acum.
Oricum nu plecaţi niciunde pe vremea asta.
Dar o să ne întâlnim cât de curând.
Puteţi fi siguri de asta.
Şeriful ăsta nu o să aştepte.
O să adune nişte oameni şi o să vină după noi.
Va trebui să ne bage la închisoare
pe când se întoarce Baxter înapoi în oraş, pentru că dacă nu,
Baxter va începe să creadă
că şeriful Poole nu merită banii cu care-l plăteşte.
Dacă ai ceva de spus, spune.
Eu zic să-l băgăm direct la închisoare.
Să îl închidem şi să-l aşteptăm pe Baxter să vină.
De ce nu mergem până la ferma lui Baxter
şi să dăm nas în nas direct cu el?
O să lupt oricând doreşti, Boss.
Tu numai să mă anunţi.
La naiba.
Stai aşa, Charley. Stai aşa.
M-ai întrebat. Eu ţi-am spus.
Charley, nu sta în ploaie, da?
Haide.
Mă cam enervez repede la bătrâneţe.
Nu mi se pare o idee chiar aşa de rea.
Eu zic doar să cugetăm puţin.
Bine.
Ce zici de discursul meu de la cafenea?
Mi-a plăcut.
Poate că ar trebui să candidez la primărie.
Eu zic că şi cei ce lucrează la birou trebuie să trăiască, Boss.
Vino să vedem cum e băietanul.
A adormit. Dar vă rog să intraţi.
Sunteţi sigură, doamnă?
Nu vrem să murdărim în casă.
Nu, nu. Nu, vă rog, nu-i nimic.
Intraţi.
Mulţumim, doamnă.
Poftim.
Nu pot să bag degetele aici.
Nu putem să ne băgăm degetele mari şi grase în găurile astea.
Prea multe încheieturi rupte.
Să vă aduc nişte ceşti mai mari.
- Nu, doamnă, ne descurcăm noi. - Nu, nu. Nici o problemă.
E bine când stă omul la masă cu porţelanuri fine.
Au fost ale mamei mele.
Au fost singurele lucruri ale ei
care au supravieţuit călătoriei până aici.
Nu ştiu de ce le folosesc.
Nici eu nu le pot ţine între degete.
Cred că mă fac să mă simt bine.
Eu spun ce am pe cuget, bun sau rău.
Admir acest lucru.
Încearcă să trăieşti cu el făcând aşa.
Vezi?
Nu avem nevoie de soţie şi casă.
Suntem ca un...cuplu bătrân.
Deci căsătoria vă sperie...
sau aşezarea la o casă? - Nu. Cine l-ar accepta pe el?
Rău şi arţăgos ca un câine bătrân.
Ce zici dacă ţi-aş ţine capul sub apă
pentru o vreme?
Am fost însurat odată.
Nu ai ştiut asta, nu-i aşa, Charley?
Am avut o soţie şi un copil.
Un copil destul de drăguţ.
Nu era nu ştiu ce, dar eram tineri.
Ne iubeam.
Niciodată nu ne-am contrazis.
S-au îmbolnăvit de tetanos şi au murit.
Şi apoi casa nu prea a mai părut un loc îmbietor.
Cred că încep să nu mai cred asta
acum că am îmbătrânit.
Dacă Button supravieţuieşte şi noi la fel lui Baxter,
jur să mă asigur că o să fie o casă unde să locuiască,
în loc de preria friguroasă.
Mai bea o ultimă cană de ceai, Charley.
Aş vrea să-l mai văd odată pe Button, doamnă Barlow.
Desigur.
Ştiu calea.
Călăresc alături de el de 10 ani.
Niciodată nu a spus nimic de căsătoria lui.
Unde o să petreceţi noaptea?
Nu ştim încă.
Depinde...de circumstanţe.
Adică de şeriful Poole?
Avem o cameră liberă. Puteţi să staţi acolo dacă doriţi.
Nu putem face asta, doamnă.
V-am pune în pericol faţă de şerif şi de Baxter.
Şi este un oraş mic.
Nu sună bine deloc, mai ales că doctorul e plecat.
Le pun eu la loc.
Ştii unde trebuie pune?
Am văzut.
Mersi.
A plouat de când am ajuns aici.
Apa curge pe strada principală ca un râu.
Charley a salvat un căţel.
Semăna un pic cu Tig.
Acum, trebuie să mă asculţi cu atenţie.
Pentru că am să îţi spun ceva important.
Nu am avut grijă de tine ca apoi să mori aşa.
Lumea nu e perfectă, Button.
Dar tu mai ai de rezolvat nişte treburi în lumea asta.
Deci fă bine să îţi revii, mă auzi?
Să îţi revii.
Este cam aiurea să vorbesc aşa cu el.
Nu.
Nu, e bine.
Sunteţi în regulă, domnule Spearman?
Cred că sunt în regulă având în vedere circumstanţele.
Circumstanţele? Aşa le-a spus şi domnul Waite.
L-am rugat să se răzgândească şi vă rog şi pe dumneavoastră.
Prin "răzgândire" te gândeşti la fugă?
Mă refer la salvarea vieţii dumneavoastră şi a lui.
O să vă asculte.
Charley gândeşte şi singur, doamnă Barlow.
Este un om bun şi ştie ce trebuie făcut.
O să vă plătesc pentru ce mai are nevoie Button.
În caz că păţim ceva, eu şi cu Charley,
poate că tu şi doctorul vă ocupaţi de înmormântarea noastră.
Aş vrea să scriu ceva dacă aveţi ustensile.
Da. Desigur.
Domnule Waite?
Uită-te la faţa mea.
Oh! Îmi pare rău!
Îmi pare rău.
Nu e nimic, Charley.
Da? Suntem doar noi.
Nu e nimic, Charley.
Este în regulă, Charley.
Nu e nici o problemă. Le adun eu.
Este cam impulsiv.
Nu trebuia să se strecoare aşa.
Nu se strecurase deloc.
Am speriat-o de moarte.
Da. Şi pe mine m-ai speriat puţin.
Asta e, Boss.
Nu e ceva frumos deloc.
Ţi-ar revenit acum?
Da.
Nu a fost chiar aşa de rău precum a părut.
Pun pariu.
Două pahare de wiskey, barman.
Barman! Două pahare de wiskey!
Vedeţi semnul de acolo?
Pe aici, primii pe care nu-i servim sunt cei ce vin cu vacile să pască gratis.
Ţi-a spus de două ori.
Nu o să îţi mai spună odată.
Hei, Bill, este în regulă.
Ei sunt cei care mi-au salvat câinele.
Nu aş putea să-i servesc nici dacă ar fi Isus.
Domnul Baxter m-ar concedia.
Baxter e proprietarul?
Da.
Dă-mi o sticlă. O să-i servesc chiar eu.
Ştii că nu pot face asta.
Acum o să putem bea.
Mai vreau un pahar.
Da.
Se pare că ploaia s-a mai domolit puţin.
Păi dacă nu s-ar opri odată,
atunci am putea pescui păstrăv pe strada principală.
Vreau să faceţi cunoştinţă cu copii mei.
Ray şi Cory.
Ne ocupăm de transport de mărfuri când vremea e prielnică.
Boss Spearman.
Şi pistolarul de faţă este Charley Waite.
Este adevărat ce aţi spus în cafenea?
Da.
Este un copil la casa doctorului
care este între viaţă şi moarte din cauza lui Baxter.
Soţia doctorului are grijă de el
până ce se va întoarce doctorul după furtună.
Soţia doctorului?
Da. Doamna Barlow.
Adică Sue?
Da.
Ar fi o soţie bună dacă ar fi măritată.
Dar nu e soţia doctorului.
Este sora lui.
Sora lui?
Nu e soţia lui.
Bună seara, Mack.
Ralph.
Ray, Cory.
Wiskey.
El e Ralph Peterson. El deţine magazinul general.
Acolo eram eu când a scăpat câinele.
Voi sunteţi cei care au venit cu vacile la păscut gratis.
Nu am nimic împotriva voastră.
Personal nu sunt de acord cu restul lumii de pe aici
în legătură cu tipi ca voi.
A fost o luptă la magazinul tău săptămâna trecută.
Unii dintre oamenii lui Baxter l-au atacat pe prietenul nostru.
Era un tip mare.
Da. Am văzut totul.
Tipul acela mare i-a bătut ca naiba pe ceilalţi trei.
Unuia i-a rupt braţul.
Un pistolar pe nume Butler, nu?
Aşa se spune.
Mi-a părut rău de prietenul vostru. Este în regulă?
Este mort.
Păcat.
Părea a fi un tânăr de treabă.
În ce hal a ajuns acest oraş.
Aţi putea face ceva în legătură cu asta.
Ce?
Ne ocupăm de transport.
Ralph are un magazin.
Sunteţi bărbaţi, nu?
Nu mi-am crescut copii să îi văd murind.
Poate că încă nu ştiţi asta,
dar sunt lucruri care îl distrug mai rău pe om decât moartea.
Hei!
Bună seara, domnilor.
Bună seara.
Ar fi bine să staţi departe de vremea asta,
altfel o să ajungeţi să aveţi oase mai bolnave ca ale mele.
Mă îndreptam înspre bar pentru a nu sta în ploaie.
Am venit să vă caut.
V-aş fi luat ceva de băut dacă veneaţi mai repede.
Atunci întoarce-te şi fă cinste.
Şeriful a pus oameni să vă prindă la grajd.
Altul vă aşteaptă în căruţa voastră.
Şi mai e unul în adăpostul de vis-a-vis.
Şeriful e cu ei?
Nu.
Stă de unul singur
la căldurică în închisoare cu picioarele pe masă
şi aşteaptă să fiţi arestaţi de oamenii lui.
Sau să fiţi omorâţi de ei.
Mulţam de avertisment.
După cum v-am mai spus, nu am fost niciodată de acord cu şeriful.
Şi nici cu Dent Baxter.
Sunteţi aproape singurul nostru prieten din acest oraş.
O să beau un pahar sau două.
Să nu faceţi scandal, bine?
A venit timpul. Cum vrei să rezolvăm asta?
Lucrez pentru tine, Boss. O să fac cum zici tu.
Aici nimeni nu mai e şef, Charley.
Numele de Butler îţi spune ceva?
Când lucrezi în tagma asta mai auzi de unul şi de altul.
Este rapid precum se spune?
Este un criminal.
Îl recunoşti dacă îl vezi?
Nu e greu de recunoscut
dacă ştii ce anume cauţi.
Da.
Ar fi păcat să fim împuşcaţi în seara asta
înainte să avem vreo şansă să dăm de el şi de Baxter.
Să ştii.
Aş vrea să stau într-un loc uscat
în timp ce oamenii şerifului stau în ploaie.
Nu o să aibă o dispoziţie prea bună dimineaţa.
E un oraş mic.
Este greu să te ascunzi chiar şi pe o vreme ca asta.
Ce vrei să facem?
Da.
Am auzit o idee care mi s-a părut bună.
Ai auzit, aşa-i?
Bine, fie.
Este singur.
Sus mâinile.
Sunteţi nebuni de legat.
Taci din gură.
Sunteţi ca şi morţi.
Nu ţi-a spus să taci din gură?
Ce-i asta?
Cloroform. Am furat sticla de la casa doctorului.
O să mă arestezi pentru asta, şerifule?
Doamne.
Ia uitaţi-vă ce avem aici.
A adormit.
Nu.
Ia uitaţi-vă ce am eu aici.
Puneţi jos armele.
Pe aici.
Ce zici de asta? Îţi place?
Îţi place, nebunule?
Mai vrei puţin? Încă puţin?
Încă puţin.
Nu trebuia să mă laşi acolo aşa.
- Nu am avut mult timp la dispoziţie. - Nu sunt momeală, Charley.
Te-am auzit.
Să nu uiţi asta.
Păi cred că nu ai să mă laşi să uit, nu-i aşa?
A început să-i placă asta, nu?
Ne scuzaţi că v-am trezit.
Nu, nu. Nu m-aţi trezit.
- Am venit să vedem dacă... - Mergeţi să vedeţi.
Salut.
- Salut, Boss. - Salut.
Ne-ai speriat rău de tot, partenere.
Am crezut că o să te pierdem.
Eu doar am dormit.
Ne bucurăm că ţi-ai revenit.
Vă rămânem îndatoraţi, doamnă Barlow şi vă mulţumim.
Ar fi mai bine să îi mulţumiţi celui de sus.
Da, doamnă. O să...încercăm.
Cred că vă este foame.
Button mai înainte a mâncat.
Aveam de gând să îmi fac un mic dejun.
Dacă mai fac două porţii nu va conta.
Mă duc să mă schimb.
Tu. Tu ar trebui să încerci să dormi.
O să doarmă.
Fă aşa cum a spus ea.
Da, Boss.
Bine.
Boss?
Da?
Mose?
Vin şi eu imediat, Charley.
Ne vedem mai târziu, Button.
Dacă nu vă supăraţi, doamnă, arătaţi...
Obosită.
A fost o noapte lungă.
De ce nu vă aşezaţi?
Şi să lăsaţi un cowboy bătrân să facă micul dejun.
Nu, nu aş putea să te las.
Ba cum să nu.
Mulţumesc.
Vreau să îmi cer scuze pentru mai înainte.
Oh, nu. Nu este nevoie.
M-ai văzut din greşeală.
Nu, a fost mai mult decât atât.
Am încercat să uit momente din trecut.
Dar câteodată amintirile nu mă lasă în pace.
Întotdeauna m-am simţit mai bine dacă am fost mai deschisă.
Când nu m-am închis în mine.
Acum învăţ şi eu asta. Cel puţin încerc.
Păi cam asta e tot ce putem face.
Mă bucur că Button îşi revine.
Nu cred că l-am văzut vreodată pe Boss atât de îngrijorat.
Doctorul o să vină acasă
imediat ce se termină furtuna.
Când spui doctor, te referi la fratele tău?
Noi am crezut că tu şi doctorul sunteţi...
căsătoriţi.
Da?
Nu am aflat decât aseară.
Am crezut că eşti măritată, Sue.
Păi, nu. Nu...
Nu sunt, Charley.
Asta e bine. Adică e bine de ştiut.
Altfel am fi gândit greşit lucrurile.
Nu am vrea să facem asta.
Nu. Normal că nu.
Vă mulţumim frumos, doamnă.
Cu plăcere, domnule Spearman.
Mulţumesc, Sue.
Să ai grijă de tine, Charley.
O să pleci aşa fără să spui nimic?
Nu am ce să spun.
Am văzut cum te uiţi la ea şi cum se uită la tine.
Nu este normal să pleci aşa fără să spui nimic.
Ce vrei să îi spun, Boss?
Că probabil nu o să supravieţuim?
Asta chiar că ar linişti-o.
Nu ştiu ce să îi spui, Charley.
Eu aş vrea să-i fi spus mai multe soţiei înainte să moară.
Poate că e ultima dacă că te mai vede pe lumea asta, Charley.
Sau tu pe ea.
Aşa că spune-i ce îţi vine.
Pentru că merită mai mult decât vederea
spatele tău în timp ce pleci.
Charley.
Nu ştiu ce să spun.
Nu trebuie să spui nimic.
Ba da.
Boss are dreptate în legătură cu asta.
Are dreptate în legătură cu multe lucruri.
Treaba e că...
Nu sunt aşa cum crezi, Sue.
Eu am şi prin alte locuri. Şi am făcut şi nişte treburi murdare.
De care nu prea sunt mândru.
Întotdeauna am sperat să vină cineva amabil şi blând
la casa asta.
Au trecut mulţi ani. Este un oraş mic.
Şi speranţele încep să se piardă în fiecare zi
până când aproape uiţi de ele.
Am văzut cine eşti, Charley.
Cum ai avut grijă de băiat,
şi cum îl respecţi pe Boss.
Poate că astea sunt doar părţi din personalitatea ta.
Dar e destul pentru o femeie care e în căutare.
Azi o să moară oameni, Sue.
Şi eu o să fiu cel care îi omoară.
Înţelegi asta?
Da.
Vreau să ai asta.
Mie întotdeauna mi-a adus noroc.
Nu pot să primesc lanţul tău.
Nu tu hotărăşti când primeşti un dar.
Arătai bine atunci.
Este maică-mea când era tânără.
Este frumoasă.
Aş vrea să ştii că dacă nu ai să mă mai vezi
că tot ce am spus a fost adevărat
şi că îţi mulţumesc pentru tot ce ai spus.
Nimic din ce s-a întâmplat în acest oraş nu a fost ceva nou pentru mine.
În afară de tine.
O să ne revedem, Charley Waite.
Eşti fericit?
Da. Dacă tu eşti fericit.
Bună dimineaţa, băieţi.
V-am adus micul dejun.
Hei, copii. Plecaţi de acolo.
Haideţi.
Intraţi în casă.
Ce părere ai despre asta?
Nu contează.
Tot oraşul ştie că urmează să fie un schimb de focuri.
Ei speră numai să nu se tragă în ei.
Dacă e să mor,
vreau să îmi satur pofta de dulceaţă.
Bună dimineaţa.
Cu ce vă pot ajuta?
Mă gândeam la ceva bomboane.
- Bomboane? - Da.
Da, domnule. Bomboane.
Luaţi ce doriţi.
- Am "jawbreakers". - Da.
Cu gelatină şi zahăr, cu lichior, caramel, cu miere.
Acadele, ciocolată cu lapte...
Vreau ceva special.
Care e cea mai scumpă?
Păi...
Ştiu ce căutaţi.
- Asta e ciocolată neagră. - Da.
Este adusă din Elveţia, din Europa.
Este lângă Franţa.
I se spune ciocolată amăruie.
Se topeşte în gură.
- Ai gustat-o? - Nu.
Atunci de unde ştii că se topeşte în gură?
Adevărul e că nu ne permitem.
O să cumpăr două.
Nu vreţi să ştiţi cât costă?
Nu.
Bine, domnule.
Şi trei trabucuri din cele mai bune.
Eu şi cu prietenul meu vrem să gustăm ciocolată elveţiană
şi un trabuc bun.
Astea vin din Cuba.
Mulţumesc.
- Altceva? - Nu. Asta e tot.
Cât vă datorez?
Costă...cinci dolari.
Charley.
Poftim.
Cred că o să mă bucur de astea mai târziu, Boss.
Da.
Ar trebui să vă gândiţi mai bine şi să plecaţi
până mai aveţi timp.
Noi ne vedem de treburile noastre.
Asta e bună.
Merită banii.
O să fiţi omorâţi.
Gustă din asta, Ralph.
Haide.
Stă aici sub nasul tău toată ziua.
Nici măcar nu ai gustat-o.
E păcat să te uiţi la ceva şi să nu guşti niciodată.
Să mergem, Charley.
Percy!
Sunt aici sus!
Ţi-am adus un trabuc. E adus din Cuba.
Vorbeşti serios?
Am auzit de ele, dar nu am fumat nici una.
Vă mulţumesc.
Ce zici?
E mai bună decât cele pe care le fumez de obicei.
Deci o să vă apăraţi de aici?
Da. Dar afară lângă căruţă.
Nu prea sunt şanse să supravieţuim azi, noi cei nevinovaţi.
Am vrea să punem nişte arme şi gloanţe
la îndemână în caz că ne retragem.
Puneţi unde doriţi.
O să încercăm să nu intrăm aici.
Nu ştiu dacă o să reuşim.
Ar fi indicat să aduceţi înăuntru animalele.
Vă urez noroc.
Mulţumim.
Este o zi frumoasă pentru a face dreptate.
Bucură-te de ea.
Pentru că imediat ce va începe,
o să fie un schimb de focuri cum nu ai mai văzut.
Nu am trăit atât timp
fără să fi mai luptat vreodată, Charley.
Nu mă îndoiesc de curajul tău, Boss.
Ai mai mult decât oricine am mai cunoscut.
Numai că...
Nu vreau să fiu dur.
În seara aceea, când le-am
dat drumul la oamenii aceia.
A fost alegerea mea, Charley.
Acum văd că a fost o greşeală.
Nu asta am vrut să spun. Poate că a fost.
Dar asta am respectat întotdeauna la tine.
Asta am apreciat.
Cum te-ai purtat cu alţii şi cum te-ai purtat cu mine.
Cum nu intri niciodată la belele.
Asta m-a ţinut şi pe mine departe de ele.
Dar am ajuns aici, Boss.
Şi dacă nu o să mai avem nici o şansă...
Tu continuă numai cu vorbăria, Charley. Te aud.
Sunt aproape sigur,
că o să fie peste măsură de încrezători în numărul lor.
Mai ales dacă stăm aici în faţa lor.
Nu o să fim deloc avantajaţi aici.
Dar dacă sunt acolo alături de noi,
atunci nu vor chiar aşa de avantajaţi.
Nu cred că toţi sunt criminali.
Numai doi sau trei ca Butler vor fi cu adevărat periculoşi.
O să îl caut printre ei.
Ceilalţi o să fie oameni angajaţi. Probabil răufăcători.
Poate unii care au fost în armată.
Restul o să fie fermieri.
Nu o să vrea să se pună faţă în faţă cu noi.
O să se petreacă totul repede din moment ce voi începe.
Aşa că să continui să înaintezi.
Ei sau o să fugă, sau o să rămână locului. Poate chiar o să îngheţe.
Nu contează.
Tu să continui să tragi în ei cu puşca aia.
Când ai terminat gloanţele, arunci puşca, scoţi pistolul,
şi alergi înspre clădirea unde am ascuns celelalte arme.
O să încerc să fac acelaşi lucru dacă voi putea.
Bine.
Mi se pare că ai planificat totul.
Da.
În afară de partea în care nu vom fi omorâţi.
Ar fi bine să fumăm astea până mai putem.
Da.
Mă gândesc să mă las de afacerea cu vitele.
Nu ai făcut altceva decât să ne baţi la cap pe mine şi pe Button
să ne lăsăm de meseria asta.
Poate că propriile mele cuvinte m-au convins.
M-am gândit să vând vitele
şi să fac destui bani aşa pentru a deschide un bar undeva.
Aş putea sta la răcoare vara
şi la loc uscat iarna.
Nu ar strica şi nişte dansatoare, nu?
Trebuie să fac rost de câteva.
Da.
"Dacă mor, te rog să vinzi calul meu bun"
"şi şaua mea şi armele mele"
"pentru a cumpăra un set de tacâmuri de ceşti de porţelan pentru doamna Barlow."
"Charley Waite."
"Postscriptum..."
"Îmi place setul acesta."
"Dar nu ştiu."
"Modelul prinţesei."
Oh, la naiba.
Ce s-a întâmplat?
Se pare că ai aşteptat prea mult.
Aşa se întâmplă cu cei ce plimbă vacile la păscut.
Ceea ce e bun, aşa rămâne.
Chiar dacă e topit.
Se pare că eşti înlănţuit de munca ta, şerifule.
Ridică-te, Poole.
Nu valorează doi bani.
Ridică-i pe toţi!
Şi trezeşte-i!
Cred că o să fie un nou şerif pe aici.
În regulă!
A venit timpul să ne ocupăm de văcarii ăştia.
Oh, lăsaţi caii.
Mergem pe jos până la căruţa lor.
Când ajungem acolo, ar fi bine să trageţi după ei.
Sau vă împuşc chiar eu.
Voi trei căutaţi prin clădiri.
Mergeţi pe drumurile de lângă zona respectivă.
Haideţi.
Harley! Pleacă de acolo.
Dă-te la o parte din geam.
Bine.
Nu o să mă duc la Creatorul meu fără să ştiu numele tău adevărat.
Pe mine nu mă cheamă Waite. Ci Postelwaite.
Charles Travis Postelwaite.
Pe tine cum te cheamă?
Cu siguranţă nu Boss (şef).
Vorbesc serios, Boss. Te întreb ca de la bărbat la bărbat.
Mă cheamă Bluebonnet (scoţianul).
Bluebonnet?
Bluebonnet, da.
Nu ai alt nume?
Nu, numai Bluebonnet Spearman. Şi să nu spui la nimeni.
Vreau să te aud cum juri. Haide.
Jur.
Bine. În regulă.
Asta în caz de.
Ai spus opt. Eu văd doar cinci.
Trebuia să fugi cât mai aveai timp, Spearman.
Nu prea mă pricep să fug din faţa laşilor.
Văd că şeriful nu e cu voi.
Nu o să mai zâmbeşti mult
când o să îţi împrăştiem creierii.
- Tu ne-ai ucis prietenul? - Da.
Şi pe băiat tot eu l-am împuşcat şi mi- a plăcut.
Harley!
Daţi-vă la o parte!
Unde e uşa din spate?
- Uşa din spate! - Pe aici.
Este încuiată.
Eşti rănit?
Sunt în regulă.
Tu.
Ieşi afară din casă!
Baxter, dacă tragi,
nu o să mă ocup de rănile tale.
Ia-ţi geanta. Vii cu mine.
Haide.
Ridică-te, Poole! În picioare, la dracu'!
Da!
Vă duceţi afară după ei.
Încă nu ne-am revenit!
Văd că eşti rănit.
A trecut multă vreme de când am luptat ultima dată.
M-am panicat. Am căzut pe spate. Cred că mi-am rupt piciorul.
Bătrân nebun ce eşti.
Sau poate trabucul acela m-a cam ameţit.
Charley.
Voi doi aşteptaţi aici.
Stai aşa, Charley. Stai aşa.
Nu o să mă uit în spate pentru restul vieţii.
Charley.
Ai spus că o să-i omorâm pe toţi.
Eu asta vreau să fac acum.
Am spus omorât. Nu ucis.
Acum ai început să te răzgândeşti, Boss?
Am auzit ce aţi spus, domnule.
Nu o să vin după voi. Promit.
Nu, aşa zic şi eu.
Nu o să te las să faci asta, Charley.
Dacă faci asta, nu eşti deloc diferit de Poole şi Baxter
sau de pistolarul lui care l-a omorât pe Mose.
Totul a început cu moartea lui Mose.
Am venit să facem dreptate, nu să ne răzbunăm.
Astea sunt două lucruri diferite.
Azi nu.
Daţi-vă la o parte!
Ascultă de el, fiule.
Ai făcut ce ai făcut pentru că nu ai avut de ales.
Nu înrăutăţi situaţia.
Nu e corect aşa, partenere.
Vă mulţumesc, domnule.
Mulţumesc.
Nu am făcut asta pentru tine. băiete.
Tu fă bine să te împaci cu faptele tale.
Sue!
Treci aici!
Oh, Doamne.
Pleacă de acolo.
Button!
- Pune jos arma. - Lasă doamna să plece!
Băiatul vostru e la noi, Spearman!
Ar fi bine să aruncaţi armele şi să ieşiţi în stradă
sau îl împuşc.
Ai zece secunde!
Nu îi dăm armele noastre.
Oricum o să-l omoare pe Button.
Unu!
Singura şansă a lui şi a noastră e să avem armele la noi.
Doi!
Trei!
Sue!
Staţi!
Încetaţi! Încetaţi chiar acum!
Patru!
Sue.
Eşti o ruşine pentru oraş, şerifule Poole.
Şi aşa ai fost întotdeauna.
Ştiu. Aşa stau lucrurile.
Cinci!
Şase!
Te-ai odihnit bine, şerifule?
Şi tu o să te odihneşti pe vecie în curând.
Nu au fost destul decese azi?
O să fie destule când o să fiţi morţi şi îngropaţi.
Dă-le drumul la femeie şi la băiat. Nu au legătură cu asta.
Dacă vreţi să vă îndeplinesc dorinţe,
aruncaţi jos armele.
Las-o să-l ducă la doctor.
Doctorul e la închisoare şi nu o să fie liber
dacă nu aruncaţi armele.
O să distrug pe oricine îi ajută!
Când o să termin asta,
o să dau foc la casă şi o să alung soţia şi copiii
în prerie.
Aşa că voi, femeile, ţineţi bărbaţii în frâu.
Că dacă nu, o să creşteţi orfani iarna.
Mack Langly!
Nu contează dacă rămâi sau fugi!
Tu şi băieţii tăi sunt deja ca şi morţi!
Mack Langly este prietenul nostru!
Nu am bătut atâta drum din Irlanda
să văd aceşti văcari cum îşi pasc vitele gratis.
Vreau să aruncaţi armele pe jos.
El mai întâi.
Pistolarul.
Se pare că îţi pierzi armata, şerifule.
Feriţi-vă!
A trecut prin picior?
Da.
Este rănit, Sue?
- Sue, e rănit? - Nu! Nu!
Dar iar sângerează rău de tot!
La naiba. Poţi opri sângerarea?
Încerc.
O să te omor, Baxter!
Vino să mă omori dacă vrei!
Mă acoperi?
Poate ar fi mai bine să-l aşteptăm. Probabil o să sângereze până la moarte.
Nu aştept nimic.
Button are nevoie de doctorul acela acum.
Doctorul acela e închis.
Nu o să fie după ce-l împuşc pe dobitoc.
Te aştept, Spearman!
Vin după tine, dobitocule.
Eşti gata, Charley?
Da.
Eşti pregătit?
Da.
Mor.
Şi pentru ce? Pentru mai multe vaci?
Ai omorât un om de treabă.
Şi poate o să moară şi băiatul acela.
Nu meriţi milă în faţa morţii.
Mori!
Eşti un nimic.
Da? Poate că da.
Dar peste câteva minute încă voi mai respira.
Atunci omoară-mă.
Nu.
Nu o să irosesc un glonţ bun pentru a-ţi calma durerea,
dobitocule.
Partenerul tău e la bar.
A spus să iasă toată lumea.
A rugat-o pe sora ta să vină acolo, dacă vrea.
Vrea să vorbească cu tine, doamnă Barlow,
dacă nu vă deranjează să intraţi într-un bar.
Sue.
Doctore.
Aduceţi-l înăuntru.
Puneţi-l acolo. O să facem loc.
Baxter avea rude?
Numai pe fiica lui.
Ar fi corect dacă cineva i-ar explica cele întâmplate.
Nu prea au ţinut unul la altul.
Cu toate astea este fiica lui.
Şi rudele sunt ciudate când e vorba de aşa ceva.
Haideţi. Haideţi.
Nu aş fi vrut să trebuiască să
intri în bar de faţă cu oamenii aceştia.
Nu-mi pasă ce crede lumea, Charley.
Nu trebuie să te ridici pentru mine.
Chiar şi aşa,
am vrut să îţi spun că o să plec peste vreo două zile.
Aş vrea să rămâi.
Şi nu cred că sunt singura.
Nu pot spune că nu m-am gândit la asta.
Adevărul e că nu există nici un colţişor aici
care să nu-mi trezească amintiri rele.
Nu am iubit pe nimeni multă vreme, Charley.
Şi ştiu că şi tu simţi ceva pentru mine, Charley.
Aşa este.
Dar eu nu sunt diferit de cei care au venit să ne omoare.
Ai văzut şi tu.
Poate că ai făcut lucruri rele.
Poate chiar şi mai şi.
Dar ce s-a întâmplat azi aici a fost altceva.
Şi crimele astea nu te fac să te răzgândeşti?
Nu mă tem de tine, Charley?
Mi-a adus noroc.
Aşa cum ai spus.
Acum e al tău.
Păstrează-l.
Nu am răspunsuri la toate întrebările, Charley.
Dar ştiu că oamenii sunt derutaţi în viaţă
în legătură cu ce vor şi ce au făcut
şi în legătură cu ceea ce cred ei că merită pentru asta.
Părerea lor despre sine sau despre ce au făcut îi reţine
atât de mult că nu îşi dau seama ce pot deveni.
Eu sunt foarte încrezătoare în relaţia noastră.
Şi nu o să aştept pentru totdeauna.
Dar o să aştept.
Şi când o să fii departe, vreau să te gândeşti la asta.
Şi...să te întorci la mine.
Sunt îndrăgostit de tine, Sue.
Şi sunt aşa de când te-am văzut prima oară.
Numai că mi-a luat ceva vreme să îmi dau seama.
Ştiu că nu sunt tipul de om
pe care îl aşteptai.
Dacă aş fi fratele tău, nu aş alege un om ca mine pentru tine.
Charley...
Ştii câţi ani am?
Nu-mi pasă câţi ani ai.
Nu mai sunt o fată.
Eşti cea mai frumoasă femeie pe care am văzut- o vreodată.
Am avut şi eu parte de dezamăgiri.
Eu nu o să fiu una dintre ele.
Nu credeam că o să trăiesc atât cât am trăit, Sue.
Cred că în felul în care am trăit, nu prea a contat.
Dar gândul că nu o să te mai văd niciodată a fost...
A fost cred unul din cele mai dureroase.
Ştiu că o să fiu un soţ bun pentru tine.
Şi ştiu că asta nu e o cerere în căsătorie adecvată.
Dar te cer acum.
Vrei să te căsătoreşti cu mine, Sue?
Charley.
Da.
O să mă căsătoresc cu tine.
Şi pot să te sărut?
O să îţi dau o mie din astea până o să mor.
Hei, Charley!
Se pare că doctorul şi-a schimbat părerea despre tine.
Este ceva în neregulă?
Nu. Totul e în regulă.
Am uitat să vă spun că o să vorbesc cu oamenii despre bar
până vă veţi întoarce.
Sună bine.
Să aveţi grijă de voi.
Charley.
Sue.
Vin imediat.
Bar?
Ţi-am spus că vreau să ies din afacerea cu vitele.
Este un bar în oraş care a rămas fără proprietar care a murit.
Speram să devii partenerul meu.
Nu-mi permit aşa ceva.
Nici măcar jumătate.
Lasă pe cei dotaţi să gândească treburile astea.
Sue!
Te întorci, nu-i aşa?
Şi o să te aştept, Charles Polsterwait.
Gură spartă! Nu ştie să ţină nici un secret.
Trebuie să te întorci acum.
Nu vreau să pierzi din vedere casele.
Vorbesc serios, Sue.
Trebuie să te duci!
Cum crezi că o să ţină căsătoria asta dacă nu mă asculţi?
Ţi-am spus că o să îţi o mie din astea
înainte de a muri!
Să nu uiţi ce ai promis.
Să mergem să adunăm vacile noastre.
TVQS (Tv Quality Subtitle) www.titrari.com
VÄ rugÄm sÄ evaluaČi aceastÄ subtitrare la adresa www.osdb.link/7jwf Ajuta alČi utilizatori sÄ aleagÄ cele mai bune subtitrari