AMNEZIE CU SURPRIZE
Nu pot, repet, nu pot
să mai stau în recipientul ăsta pe mare fără să fac nimic.
Aşa că, atât timp cât îţi repari motoarele tale prosteşti, o să fac nişte schimbări.
- Am chemat un tâmplar. - Cum vrei, scumpi. Eu trag cu arma.
Bună !
Dl. Stayton ? E cineva acasă ?
- Bună ! - Spune ce vrei !
- Ai un Wetherby drăguţ. - Este o armă foarte scumpă.
- Am o grămadă. - Aţi chemat un tâmplar ?
Asta este departamentul soţiei.
Puteţi să-mi spuneţi unde aş putea să o găsesc pe... soţie ?
Tu eşti tâmplarul ?
Da. Dean Proffitt.
Ai întârziat.
- Recomandări ? - Păi, nu, nu prea.
Vedeţi, abia m-am mutat în zonă...
Hei, fac munca asta de rahat de ani de zile.
Asta e... Asta-i grozav. Uau !
- Încearcă să nu atingi nimic. - Oh, o să încerc.
Andrew ai grijă de el.
Poate vreţi să-mi luaţi amprentele înainte să mă apuc.
Glumeam.
Nu sta aşa aproape de mine !
OK ! Care-i problema ta ?
- Dulapul meu. - Uh-huh.
Aici.
Poţi să vezi cât de inadecvat este totul.
Îmi trebuie rafturi noi pentru pantofi.
Uh, scuzaţi-mă. Mi s-a spus că este o urgenţă.
Este.
Şi îmi trebuie sertare pentru lenjerie.
Nu pot să folosesc cutiile astea tot timpul.
Alo ?
Uh... Hei, scuze. Înţeleg. Vreţi să vă remodelez dulapul.
Nu asta îţi spuneam până acum în mod explicit ?
Engleza este limba secundară ?
Ce e cu mirosul ăsta ?
Nu simt nici u miros.
Doamnă.
În sfârşit ! Aproape că a trebuit să aştept.
Am nişte idei pentru rafturi de pantofi poate chiar aici, huh ?
Ce e chestia asta gelatinoasa ?!
Andrew, când îţi spun să împachetezi provizii,
trebuie să specific că trebuie să aduci caviar de calitate nu momeala asta de paşte de 1.99 dolari !
- Da, doamnă. - Caviarul trebuie să fie rotund şi dur
şi să aibă mărimea adecvată.
Şi trebuie să se spargă în gură la un moment anume.
Da, doamnă.
- Tâmplarule ! - Da ?
Ai exact 48 de ore. Îţi sugerez să te apuci.
- Aruncă asta. - Da, doamnă.
Urmăreşte-I.
Mais oui ! Bien sur !
Oui ?
Ecoutez, Jean-Jacques. Je vous telephone...
Oh, Doamne. E o figură !
Ştiu că o să mă coste, dar este cel mai drăguţ tablou.
Trebuie să îl am. O să licitezi tu pentru mine ?
Dar bineînţeles (!)
- Licitează 1,700,000. - Rahat !
Grant, sunt la telefon !
Nu te aud, trandafiraşul meu ! Trag cu puşca !
- Trage ! - Trage !
Foc !
Alo.
Furculiţele au fost inventate pentru că omul să aibă cel puţin pretenţia
- că s-a separat de maimuţe. - De aia există şi deget opozabil.
- Ce ai spus ? - Nimic. E doar... stomacul meu.
Păi, încearcă să-ţi controlezi sunetele corpului ca să-mi aud gândurile !
Şi din nou bună dimineaţa Oregon.
Wilbur Budd la microfon cu ştiri locale.
Compania Fraga pentru îngrăşăminte angajează oameni pentru a încărca mizeria.
Oh, doamnele sunt şi ele binevenite. Nu există şovinism în afacerile cu îngrăşăminte.
Insectele astea tot aterizează pe oja mea udă de unghii.
Presupun că trebuie să mă plimb cu cadavrele lor lipite de degete.
- Joanna, te rog ! - E uşor pentru tine să vorbeşti !
Nu trebuie să stai aici în briza cu permanentul îngheţând în uitare.
Arăt ca un om al tufişurilor.
De ce nu intri înăuntru să nu mai stai în aerul de mare ?
Pentru că acel om al munţilor încă mai lucrează la dulapul meu.
Transpira peste tot.
Mă îndoiesc că a învăţat unde să-şi facă nevoile.
- Oh, cred că se învaţă unii pe alţii... - Sst !
- Ce e ? - Trage cu urechea.
- Cine ? - Tâmplarul.
Ne-a ascultat fiecare cuvânt în ultimele două zile.
E proiectul tău, Joanna. Descurcate.
- Haide, oameni buni. - Motoarele sunt în regulă, domnule.
Bine, să mergem.
Am terminat, doamnă. Să pun bijuteriile înapoi pe dumneavoastră ?
Nu.
Sunt încă indispusa.
Mai taci din gura încă 10 minute, ia banii şi cară-te odată de aici.
Deci... Te amuzam ?
- Ce... este asta ? - Uh, păi, sunt gata. Am terminat.
- Uh... Ce credeţi ? - Ce este asta ?
Păi, sunt rafturi de pantofi... cu o şmecherie. Uh... Sunteţi gata ?
Întoarceţi mânerul ăsta aici, astea se duc în spate, astea se despart. Şi obţineţi spaţiu dublu...
Nu mă mai plictisi cu absurdităţi din astea. Din ce este făcut ?
Se numeşte lemn. E de stejar.
Stejar. Un dulap de stejar ?
Huh ! Oare de ce mă mai mir
Nu ştiu. De ce vă miraţi ?
Cineva ca tine ar trebui să ştie că dulapurile se fac din arţar. Dacă nu, se fac molii.
Doamna nu există probleme majore cu moliile pe coasta Pacificului.
Dar dacă vreţi neapărat de arţar, foarte bine. O iau de la capăt.
Dar trebuie să vă spun o să se dubleze onorariul.
- Cum adică ? - I-am făcut deja pe asta din stejar, aşa că...
- Nu plătesc pentru greşelile tale ! - Iar eu nu o să înghit afacerea asta.
De ce nu ? Ai înghiţit aproape tot de pe aici.
Şi o să o înghiţi pentru că eu am vrut arţar !
Poate oi fi vrut tu arţar, da nu ai zis nimic.
Toată lumea civilizată ştie că dulapurile se fac din arţar !
În Elk Snout, nu prea ştim despre dulapurile astea !
Şi nici despre bai ! Rahat, femeie ! Ai noroc că ştiu unde să-mi fac nevoile !
- Este inevitabil acum - eşti concediat ! - Este incredibil !
Foarte bine ! Plăteşte-mi doar ce-mi datorezi.
- Treaba nu a fost făcută pe placul meu ! - Am noutăţi pentru tine, doamnă !
Nu există o treabă făcută vreodată pe placul tău !
Ajunge ! Leşi afară !
Nici o problemă ! Dă-mi cei 600 de dolari pe care mi-i datorezi şi am plecat !
Căpitane Karl ! Porneşte motorul !
Şti care este problema ta ? Huh ?
Eşti în aşa hal de plictisită, încât inventezi tot felul de mizerii ca să te plângi.
Nu ai absolut nimic de făcut decât să-ţi aranjezi părul.
Da ! Dulapul este foarte bun !
Aveai doar nevoie de ceva să-ţi ocupe zilele goale, inutile,
cu manichiură, pedichiură, pline de bogăţie şi stat la bronzat !
- Nu mă atinge ! - Ce ?
Hei, cucoană.
Oi fi eu un dur da nu sunt chiar aşa de dur. Şi nu plec nicăieri...
Hei !
- Fir-ai tu să fii ! - Om la apă !
O să ţi-o plătesc pentru asta...
Nu trusa cu scule ! Îmi datorezi 600 de dolari !
- Mergi înainte ! - Cum doriţi.
Dacă pun mâna pe tine, cucoană, eşti terminată ! Ai înţeles ?
Nu, nu arunca aia !
Nu sunt plictisită ! Sunt chiar fericită !
Toată lumea vrea să fie în locul meu !
Întoarce-te aici !
Mi-am pierdut sculele.
Îţi împrumut eu nişte scule. O să-ţi găsim ceva de lucru cu juma de normă.
Îmi trebuie o slujbă sigură. Ce e cu treaba aia de noapte ?
Mă ocup de asta. Ascultă, cât de curând, o să facem afacerea aia cu terenul de minigolf.
Dacă mai rezist atât.
Cum ţi-a spus ?
Joanna, de ce eşti aşa supărată ?
De când îţi pasă ţie ce crede un tâmplar din Elk Snout despre tine ?
Sunt sigură că e sindromul premenstrual.
În cazul ăsta trebuie să stai în pat cel puţin două zile.
Inga, nu îi vârî mâncarea lui Shiitake pe gât.
I-o pui pe limba uşor. Nu există câini în Suedia ?
Grant vorbea iar despre a avea un copil.
Ce să fac ?
Dragă, dacă ai un copil,
nu o să mai fi tu copilul.
Adevărat.
Bine, trebuie să plec. Pa, pa, mami.
Pa pa, dulceaţă.
Nu sunt o nemernică.
Andrew ! Îmi aduci odată lămâia aia
sau trebuie să-mi storc pălăria ?
Hei, băieţi, sunt acasă !
Staţi aşa, lupilor ! Nu ! Shoo !
Căţei rai ! Plecaţi !
Buster ! Jackson ! Treceţi înapoi !
- Sunteţi dl. Proffitt ? - Da !
Arăţi ca în dimineaţa de după Halloween. Probabil ai avut o zi ca şi a mea.
- Ce s-a întâmplat ? - Luni este prima lor zi de şcoală
şi am venit să vă urez bine aţi venit. Şi ce primesc în schimb ?
- Primesc hârtie igienică de la copii dvs. ! - Se prostesc şi ei !
Se prostesc ? Tocmai se pregăteau să dea cu benzină pe hârtia igienică
- şi să o arunce... - Staţi, staţi ! Stop.
- Greg and Charlie. Gemeni, nu-i aşa ? - Da.
Sunt în perioada asta cu piromania. Ei nu ştiu da le-am luat-o înainte.
Am două extinctoare bune de folosit.
- Nu v-am reţinut numele. - Adele Burbridge.
- Mă bucur de cunoştinţă. - Directoarea şcolii din Elk Cove.
- Copii ăştia sunt monştrii ! - N-o să mai credeţi aşa dacă o să-i cunoaşteţi !
- Unde este dna. Proffitt în timpul ăsta ? - A murit acum trei ani.
Dle. Proffitt, copii dvs. sunt total lipsiţi de supraveghere părintească.
Hei, nu trebuie să-mi zici mie copii ăştia sunt norocoşi.
Bine. Puteţi să glumiţi cât vreţi, dar eu vorbesc foarte serios de asta.
Dacă nu faceţi ceva, o să anunţ autorităţile de rigoare.
Am avut babysittere cu grămada, dar...
Stau... stau cam prost cu banii acum.
Sunt nou în oraş, dar cum am ocazia o să angajez o menajeră, bine ?
O să cred când o să văd. Bună ziua, dle. Proffitt !
Sunt un tată bun !
Ah, ca să vezi ?
Joanna, te doresc în noaptea asta.
Cum poţi să fi la ciclu în fiecare săptămână ?!
Puteţi să fugiţi bogaţi şi faimoşi în porturi exotice...
Trebuie să te uiţi la asta aşa insistent ?
Da, trebuie. Are un grad de tandreţe şi refugiu care îmi linişteşte nervii.
Nu pot să-mi imaginez, de ce anume trebuie tu să te refugiezi.
Grant ! Mi-am lăsat verighetă pe punte.
- Păi şi ce să fac eu ? - Du-te să o iei.
- E trecut de miezul nopţii ! - Nu-mi pasă cât e ceasul. O vreau acum !
Vreau să văd cine este în top 10 al iahturilor.
- O iau eu ! - OK.
O prezentare a celor mai bune 10 iahturi de lux din lume.
Acesta este prima ligă a celor şapte mari.
Acea achiziţie care îi separa pe cei aproape milionari de multimilionari.
Alegerea noastră pentru locul 10 este Loca Rohan,
un vas de 167 de picioare al unui saudit, aflat în portul Tahiti.
Numărul nouă, de 230...
Andrew !
Grant !
Oh, părul meu !
Ajutor !
Grant ! Ajutor !
Opreşte ! Idioţilor !
Încă o dimineaţă bună în Oregon ! Aici este Wilbur Budd la KRAB,
postul de familie, condus de mine şi familia mea.
Ne pare rău să întrerupem filmul, dar avem nişte ştiri deosebite din Tillamook County.
Am primit o ştire de la un martor ocular, la departamentul de ştiri KRAB.
Se pare că o femeie misterioasă a fost găsită
de un vas ce cara gunoi din Elk Cove la puţin timp după miezul nopţii.
Au pescuit-o din apă şi este conştientă,
dar problema este că se pare că suferă de amnezie.
Nu îşi aminteşte cine este.
Soţia mea Roşe este cu cu căpitanul la vasul cu gunoi
care a găsit-o pe misterioasa doamnă.
- Roşe ? - Dl. Tunatti.
Puteţi că ne spuneţi în ce stare era femeia când aţi adus-o la bord ?
Da. Am văzut-o plutind în apă aşa. Exact aşa.
Nu am ştiut... Am adus... la bord.
- La bord. - Da. Noi spunem... focă !
Scuzaţi-mă, nu puteţi spune aşa ceva la televizor !
Nu, nu, nu, nu !
Focă ! Focă ! "Focă" înseamnă focă în portugheză !
- Oh, înţeleg ! - Focă, focă ! Aşa că am adus-o...
- Înveţi ceva nou în fiecare zi ! - Nu avea haine. Doar o chestie micuţă.
- Aţi înţeles. Mulţumesc, Tunatti. - Mulţumesc.
Cu gunoiul mă ocup pentru bani. Pentru dragoste, cânt.
- În ţara mea, cânt. - Foarte interesant ?
- Avem un gunoier renascentist. - Noi spunem poveşti în cântece.
Mulţumesc, Roşe.
Arnie, puteţi să puneţi caseta acum, vă rog ?
Iar acum, iată un interviu înregistrat mai devreme la spital.
Doamnă, doamnă... ştiţi cum vă cheamă ?
Normal că ştiu cum mă cheamă !
Este...
Oh ! Este absurd !
Sunt sigură că ştiu...
la chestia aia din faţa mea !
Ce peruca oribilă !
Vrei să spui că nu am asigurare medicală ?
- Poate să ne vadă ? - Doar dacă este Superwoman.
Ce zici de asta ? Foloseşte-ţi creierul un pic de tot dacă este posibil !
Se pare că suferiţi de o amnezie temporară,
ori de la lovitura la cap pe care aţi suferit-o ori din cauza apei reci.
- Cat de temporară este ? - Păi, nu ştim.
Altfel, se pare că sunteţi într-o formă fizică excelentă.
Ascultaţi-mă, domnilor doctori.
Din acest moment, am o viaţă care se rezumă la un vas murdar ce transporta gunoaie
şi la un mic dejun constând în ouă cât se poate de proaste !
Însă refuz... refuz...
să fiu închisă în acesta camera semiprivată !
Tu sforăi !
Nu s-au făcut nici un fel de eforturi de către nimeni pentru a localiza...
Este ea ?
Vă cer să luaţi măsuri ! Mă auziţi ?
Nu ! N-am mai văzut-o în viaţa mea.
Doamna Stayton a decis să mă părăsească. Hai, să sărbătorim !
Acum, doamnă, uh... X, avem o cameră privată confortabilă pentru dvs.
unde veţi fi în siguranţă, noi toţi vom fi mai în siguranţă, şi dvs. vă veţi simţi mult mai confortabil.
Mă bucur că în sfârşit v-aţi venit în fire !
Eram decisă să vă dau în judecată.
Nu ştiu cine sunt, dar sunt sigură că am un avocat.
- Hei, ai terminat ? - Da ! Cred că am reparat-o.
- Prânzul este pe tejghea. - Mersi.
Bună, eu sunt Wilbur Budd. Avem ştiri noi
în legătură cu povestea femeii amnezice din Elk Grove.
Vrei să îi dai drumul, Barry, te rog ?
Uh, am văzut nişte chipsuri după colţ. Pot să... ?
OK, doar o pungă !
Am spus Elk Grove înainte. Ştiţi că am vrut să zic Elk Cove. Ceva nou, iubito ?
Femeia misterioasă mai suferă încă de amnezie completă dar temporară.
Dacă ştiţi identitatea acestei femei vă rugăm să contactaţi spitalul Elk Cove.
Am pus o recompensă chiar eu. Ne înnebuneşte.
- Mulţumesc. Înapoi la Wilbur... - Hei, Dean !
- Nu e cea mai drăguţă persoană din lume... - Fi atent la asta !
A făcut unele remarci în legătură cu părul lui Roşe, pe care nici nu le-am luat în seamă.
În orice caz, acesta este ea şi aşa arată.
- Ea este. - Cine ?
Nemernică !
Mai devreme, un bărbat a venit pentru o identificare, dar...
Nu-mi vine să cred. Încearcă să scape de ea.
Normal ! Este şansa lui să fie liber.
Ar trebui să mergem să vedem dacă putem să ne recuperăm banii.
- Păi a plecat ! - Nu de la el, de la ea !
Nu ştie nici cine este. Chiar crezi că o să mă recunoască pe mine ?
- Billy, exista un Dumnezeu şi mă iubeşte. - Sper că nu o sate razi în cap ?
Nu.
- Dean... - Trebuie să vorbesc cu copii.
Vreau să îi duci la cumpărături la Armata Salvării.
Este ilegal ! Dean, ai înnebunit !
Chiar mă întrebam dacă o femeie ca asta a avut un bărbat.
- Oh, da ! Are ! - Aici sunt nişte efecte personale pe care
Oh, da.
Drăguţi chiloţei. Sunt nişte iniţiale aici, nu ştie ce înseamnă. JS.
Nici nu avea cum pentru că, vedeţi, i-am cumpărat pentru ea de la second hand.
- Eu i-am cumpărat soţiei jartiere tot aşa. - Pun pariu că da.
- Hei, ce mai ai acolo ? - Am nişte poze.
Vroiam să le facem publice, dar dacă ai venit aici...
Da ! Ea este.
Oh, da. Asta este prăjiturica mea.
- E o frumuseţe ! - Este, nu-i aşa ?
Chiar că da !
Doctore. Avem un câştigător.
Annie !
Opreşte-te !
Nu îl recunosc pe bărbatul ăsta.
Soţia dvs. a avut o pierdere totală a memoriei.
Nu pot să cred că nu îşi cunoaşte propriul soţ !
Omul ăsta, nu este soţul meu !
Omul ăsta - veriga lipsă, nu este soţul meu
Oh, Annie, te rog !
- Annie. Annie. - Bine.
Nu e bine de loc. Asta nu e numele meu !
Asta e curată nebunie ! Iubito, stai jos.
Totul o să fie bine. Aşa... eu sunt soţul tău.
Numele meu este Dean Proffitt.
Suntem căsătoriţi de 13 ani.
Stai !
Recunosc că am uitat numeroase lucruri.
Dar sincer, din adâncul sufletului meu, nu îmi amintesc de tine !
Nu crezi că ar trebui să existe măcar o scânteie de recunoaştere ?
- Nu ştim. - Poate o să fie o scânteie la asta !
Nu-mi vine să cred ! Ar putea fi un străin de pe stradă !
Totuşi pare că te place şi e un băiat drăguţ.
- Arată bine. - E curat.
- Care este numele meu întreg ? - Oh, haide !
- Care este ? - Doamna Annie Proffitt !
- Care este numele meu de faţă ? - Annie... Goolihy.
Annie Goolihy ?
Unde Doamne iartă-mă am crescut ? O haită de câini ?
Nu, nu, nu acolo ! În Goober, Idaho. Dar acum e o groapă cu deşeuri nucleare acolo...
- Unde ne-am întâlnit ? - La Lumea Gogoşilor lui Hank.
În Seattle ? Mergeai acolo în fiecare seară, când erai în marină !
- Îţi aminteşti... - Am fost în armată ?
Am încă vederile tale din Okinawa...
Stai. În marină ?
Oh, hai, iubito !
Trebuie să şti ! Ai fost în marină !
Nu, nu ştiu ! Nu ştiu nimic din toate astea şi nu te ştiu pe tine !
Vreau o dovadă !
Nu te mai holba la mine !
Mănâncă piesele de şah !
Uite, dacă era după noi, am fi fericiţi să ţi-o dăm însă are dreptate.
Îmi trebuie o dovadă.
Oh, ascultă... ştiu ce vrei să zici. Înţeleg. Păi...
Nu-mi place să vorbesc despre asta în public, şi nu am spus asta la nimeni...
Are un mic semn din naştere în formă de căpşuna, uh...
E cam aşa în sus... pe bucă stânga
şi este ceva unicat.
Vino la tătica !
Domnule ! Ce căutăm în ocean ?
Um... E o chestie care îţi place ţie. Şti tu, să te scufunzi după scoici noaptea.
Uneori te îndepărtezi destul de mult de ţărm şi cu curenţii ăştia...
Scoici ? Noaptea în oceanul îngheţat ? Nu prea seamănă cu mine.
Tocmai... am mâncat un gândac !
Ţine gura închisă ! Zboară o grămadă de chestii pe aici.
Bine ai venit acasă, iubito !
Îmi vine să leşin.
Haide, Buster ! Haide, Jackson !
Nu. E o greşeală.
Haide, vino. Locuim aici doar de câteva săptămâni.
O grămadă de lucruri sunt încă în cutii, aşa că parcă nici eu nu mai recunosc locul ăsta.
Ne-am mutat aici... intenţionat ?
Ultima casa a noastră era o dărăpănătură.
Haide.
Casa noastră nouă !
Bine !
Lasă-mă, uh... Hai să te conduc pe aici. Poate îţi aminteşti ceva.
- Tocmai am luat-o la vale ? - La uite. Deja începi să-ţi aminteşti.
Totul înclină aici înspre dormitor.
Sufrageria şi toaletă... Numai una.
Şi aici suntem în bătrână, uh... camera magică.
Am folosit mult salteaua aia, huh ?
Mai târziu.
Bine ! Aici luăm micul dejun in fiecare dimineaţa.
Hai să mergem sus...
Oh-ho ! Uite-i că vin !
- Charlie a încercat să-mi omoare ţestoasă ! - Nu-i adevărat. I-a scăpat din mână !
- Ba da ! - Hei, hei, băieţi ! Hoo !
Hei, uite cine-i acasă !
- Bună, mama. - Bună, mama.
Mamă ! Ne-a fost dor de tine.
Ne bucurăm aşa mult că te-ai întors.
Nu sunt... Nu sunt ai mei.
Oh, iubito ! Eram sigur că o să-ţi aminteşti de ei !
Păi, mi-aş fi amintit că am trei...
Patru, iubito ! Nu-I uita pe micul Joe.
Ei, cam asta-i tot...
Hei, sta acolo de o oră. Ce i-au luat băieţii ?
- Rochii. - Erau măsură bună ?
Nu ne-ai spus. Ai zis doar să luăm nişte rochii.
OK, pe canapea. Hai, băieţi, nu stricaţi tot.
Hei, o revistă porcoasă !
Păpuşica !
Acest veşmânt nu poate face parte din garderoba mea.
Să lăsăm la o parte faptul că e o zdreanţă,
dar se pare că este cu 12 numere mai mare.
- E, nu-i aşa de rea. - Nu-i aşa de rea ?
Haide, iubito. Trebuie să recunoşti, că ai slăbit foarte mult.
Huh ? Erai cât un balon !
- Şi eram şi mai scundă ? - Da !
Da, şi aveai şi probleme cu spatele. Mergeai cam cocoşată, mai ştii ?
Am fost scundă şi grasă ?
Uite, sunt sigur că ai un milion de întrebări.
Ai trecut printr-un adevărat iad. Aşa că, hai să le luăm pe rând.
Măi, întâi hai să îţi prezint băieţii.
În mijloc sunt gemenii - Greg şi Charlie. Lui îi place să inventeze chestii.
- Gemeni ? - Da. Evident, Nu sunt identici.
- Dacă nu aş arăta ca un rahat ! - Cine te-a întrebat găozarule ?!
Se bat de când se ştiu şi încă le place !
Băieţi, băieţi !
Charlie şi cu mine ne înţelegem bine, mama. Fratele meu şi cu mine suntem cei mai buni prieteni.
El este actorul familiei.
Şi el este băiatul nostru mare ! 22 de kilograme şi jumate.
Hai, iubito, încearcă. Cum îl cheamă ?
Roy ?
Nu. Travis. Scumpul Trav ?
- Astea da ţâţe ! - E rândul meu !
Hei, tu ce eşti... ?
Speram să îţi aduci aminte de tipul ăsta. Este cel mai nou, iubito.
Bună, mama ! Mă cheamă Joe.
- Un copil piţigăiat ? - Ah, se crede Pee Wee Herman.
Îmi place Pee Wee Herman. Ha ha !
- Dă-i un pupic lui mami. - Nu ! Nu ! Nu !
Au probleme cu glandele ?
Hei, hei, băieţi, mai uşor ! Haide !
Nu suntem noi, tată, este Roy !
Ah, sunt copii grozavi, nu-i aşa ?
Sunt aşa mulţi.
Întotdeauna ţi-ai dorit vreo şase, aşa că...
o să mai încercăm.
Tată ! Mă pun să beau sânge !
- Întoarce-te aici ! - Nu, nu, nu !
Nu seamănă de loc cu mine !
Seamănă cu maică-ta. Să sperăm ce nu o să ajungă sii alcoolici.
- Mama mea e o alcoolică ? - A fost, iubito.
- Ciroza. - A murit... ?
- Dar tatăl meu ? - Oh, el e în viaţă, sănătos.
- Şi e închis pentru, cât, doi ani ? - Oh, Doamne ! Nu mai vreau să aud nimic !
- Uite... - Vreau doar să îmi amintesc singură.
Doctorul spune ce cel mai bine pentru tine ar fi să te întorci la viaţă normală de zi cu zi.
Ar trebui să-ţi revină memoria înapoi aşa. Trebuie să faci ce faci în mod normal.
Şi ce anume fac eu în mod normal ?
Prepar şi mă ocup cu hrana crudă ?
Eu vânez. Tu găteşti.
- Ai împuşcat un pui ? - Haide, iubito !
Lasă glumele ! Noi murim de foame.
Da !
E ciudat, dar... ooh !
Am senzaţia că nu am mai făcut asta niciodată în viaţa mea.
Tată, tu şi unchiul Billy chiar o să deschideţi un teren de minigolf ?
Nu. Noi doar o să îl construim când cineva o să dea bani pentru asta.
- Ce este minigolf ? - Este pentru minţi de pitici, ca tine.
- Doar am întrebat. - Tu să taci din gură !
O să îmbolnăveşti din nou ţestoasă aia.
Trebuie să respiri peste ea.
Uită-te la mine, tata !
Nu se întâmplă nimic.
Dovlecel, trebuie să aprinzi aragazul.
30 de secunde.
29... 28... 27...
Foc, foc !
Hei, vino aici. Stai jos.
- Dă-mi să văd mâna. - Miroase a păr ars !
O să iau unguentul de arsuri. O să fi bine.
Au !
OK, să vedem...
Asta-i comportament, băieţi !
Eşti bine ?
Măcar acum ştim că funcţionează.
- Destul de bună mâncarea ! - Piureul de cartofi trebuie să fie crocant ?
Unde te duci ?
Afară ! Leş în fiecare seară după cină.
Mă întâlnesc cu băieţii la bowling pentru câteva beri.
- Na mă lăsa singură cu ei ! - Haide, iubito. Nu e cinstit.
Şti că asta este viaţa noastră. Nu te-a deranjat niciodată înainte.
Aşa stau lucrurile. Obişnuieşte-te.
Când te întorci acasă ?
Când o să am chef. Depinde cât de tare mă îmbăt.
Cum merg lucrurile cu debutanta noastră ?
Găteşte oribil ! Da nu contează cât timp nu trebuie să o fac eu.
- Cat timp ai de gând să o ţii ? - Să vedem. 25 de dolari pe zi, nu ?
Se pare că nevestica o să lucreze ce-mi datorează în... o lună şi un pic.
- Prima ta noapte cu ea, nu ? - Mm-hm.
Uh-huh ! Haide, huh !
Nu o să te mint are un corp grozav.
Şi o fată destul de drăguţă... Ah, dar e prea scumpă pentru mine !
Şi prăjitura de ciocolată e scumpă, dar mi-ar place să mănânc una din când în când.
Nu e stilul meu. Normal, nici să mănânc tot tortul nu e.
Dar o să mă distrez cu ea în noaptea asta !
- Ce vrei să faci ? - Ce bei ?
Cea mai ieftină chestie care o au.
Perfect.
Stai !
M-ai rupt în două în prima noapte când ne-am cunoscut !
- Am făcut-o de la prima întâlnire ? - Nu i-aş spune chiar o întâlnire.
Am făcut-o chiar acolo în parcarea de la 7-Eleven.
- Sunt o târfă. - Huh ?
Nimic.
- Ooh ! - Oh !
Hei, sunt puţin beat în seara asta, iubito, aşa că şti tu,
s-ar putea să-mi ia ceva să ajung în punctul ăla.
Oh ! Ce ? Nu facem boom-boom ?
Bine, înţeleg.
Probabil vrei doar să te culci şi să sărim peste partea distractivă, huh ?
- Da. - OK.
Mulţumesc. Fără boom-boom.
- Iubito. - Hm ?
- Canapeaua. - Ce ?
Vezi, iubito, ai probleme cu spatele pentru că patul este prea moale pentru tine.
De aia dormi mereu pe canapeaua din sufragerie.
Sunt scundă... grasă... târfă.
Dă-te jos de pe mine !
Rover !
- Sus, sus, sus ! Haide ! - Ajutor ! Ajutor !
E timpul de trezire. Pregăteşte pachetele copiilor sau o să piardă autobuzul de şcoală.
Nu-mi pasă dacă nu se duc la şcoală.
OK. Atunci o să stea cu tine toată ziua.
Pa, mama !
Autobuzul e aici ! 7.15, să mergem !
Grăbeşte-te, mama !
Roy. Roy !
Mă cheamă Travis.
Travis.
Travisss !
Haide, Joey.
Nu mai claxona !
Geamănul ! Oh, geamănul !
Se referă la tine. O zi bună la şcoală, iubitule.
Eşti gata ? Eşti gata ? Haide ! Haide !
Pa, mama. Te descurci grozav.
Eu plec la muncă.
Cineva trebuie să ţină familia asta în aşa un lux.
Mă gândeam eu că ai uitat, aşa că am făcut-o chiar eu.
- Ce ? - Lista ta de treburi zilnice.
Ne vedem diseară.
- Dean ?
Măi să fie, am o sclavă grozavă
Şi tu eşti un geniu !
Trăieşti un coşmar care începe în zorii zilei.
Jos ! Jos !
Cina ! Cina !
Are nevoie de mâncare.
E distractiv.
Hei, băieţi.
- Ce se întâmplă aici ? - Nimic. Suntem OK. Noi suntem bine.
- Dar tu ? - Oh, nu. Ce s-a întâmplat cu ea ?
E aşa de vreo oră.
- Dar e mai bine acum. - Mai bine ?
Da, nu mai face "Ba-ba-ba... "
Ba-ba-ba-ba-ba-ba...
- De ce făcea aşa ? - A distrus sperietoarea de ciori.
I-a tăiat capul fraierei !
Mie îmi place când face "Ba-ba-ba-ba ba-ba-ba. "
Hei ! Păpuşă !
Ce avem la cină ?
Bu-bu-bu-bu-bu-bu ba-ba-ha-ha...
OK ! Mă ocup eu de aici. Haide, mergeţi sus !
- O schimbi cu una nouă ? - Nah, o să fie bine.
Hai, băieţi ! Mişcaţi-vă !
Te simţi mai bine ?
Locul meu nu e aici. Simt asta. Nu mă crezi că o simt ?
Nu pot să fac nici unul din treburile astea vulgare şi nici nu vreau să le fac !
Viaţa mea e că moartea !
Copii mei sunt gura iadului şi tu eşti diavolul.
Oh, Doamne...
Iubito, nouă ne place de tine.
E OK. Spală vasele.
- Nu mai face "ba-ba-ba-ba-ba". - Bine. În regulă.
- Tată ? - Da ?
- O să-şi dea seama că o păcălim ? - Nu dacă nu ne dăm de gol.
- Ce faci ? - Caut amintiri.
Ce anume ?
Albume. Fotografii.
Ceva să-mi readucă ceva din memorie.
Avem sau nu asemenea lucruri ?
Uh, păi...
Vrei să spui că nu există nici o dovadă foto
a vieţii noastre împreună... niciodată în existenţa noastră ?
Nu ştiu unde pot fi pentru că, uh...
şti, am pierdut o grămadă de lucruri când ne-am mutat.
Şi este posibil, uh...
să fi pierdut...
Dulapul
şi cu tine.
Aşa este. Eu sunt eu... şi stau în faţa dulapului.
Este ceva familiar.
Te-ai prins. Obişnuiam să o facem în dulap.
Oh, încetează cu poveştile despre sex !
Eşti morocănoasă pentru că ai fost foarte ocupată.
Vreau să laşi tot, intra acolo, fă o baie...
Hei, băieţi ! Scoateţi ţestoasă din cadă !
O să caut poze mâine la prima oră, OK ?
Bine. Noapte bună, iubito.
- Sper că a murit cineva ! - Billy !
Billy, Vreau să-mi faci o favoare.
- Cu cine vorbeşti ? - Cu nimeni.
- Cine este ? - Nimeni.
Hei, eşti tu Dean ?
- Bună, Dean. Intră înăuntru. - Du-te la culcare, Gertie.
- Dacă te porţi aşa cu mine, plec acâş. - Hai, Gertie, nu fi aşa !
Îţi aminteşti în liceu când ai falsificat buletinele noastre ? Îmi trebuie o mireasă falsă.
- Haide, Dean. Sunt ocupat ! - Nu mai eşti. Pleacă acasă.
OK, dar dacă eşti prins, e treaba ta !
E nunta mea. De ce par aşa de supărată ?
Oh, da. Tatăl tău a apărut cu faţă de scandal.
A aruncat cu salată de cartofi în mama mea. A trebuit să-I dăm afară !
De ce am mereu fata asta depresivă ?
Erai foarte morocănoasă. Slăbeai apoi te îngrăşai la loc.
- Slabă, grasă, slabă, grasă. - Mereu am fost aşa nefericită ?
- N-am fost niciodată fericită ? - Ba da, iubito. De multe ori.
Erai cea mai fericită mămica şi nevasta din lume !
Uite. Înainte să slăbeşti. Îţi vine să crezi ?
Bine. Asta este. Eşti satisfăcută ?
- Da. - Bine.
Se pare că locul meu e aici în... cocioabă asta.
Haide, Jackson !
Asta este viaţa mea.
Nu m-am măritat prea bine, nu ?
Trupul tău
Iubesc LA. Îmi iubesc starletele !
- Cum vă cheamă pe voi ? - Tofutti Klein.
Tofutti ! Îmi place !
Dacă e soacra mea, nu sunt aici.
Voi sunteţi Kim şi Kimberly...
- Iahtul Stayton. - Bună, Andrew. Sunt doamna Mintz.
Sunt aşa viril, sunt aşa bogat !
Vreau să vorbesc cu fata mea.
Nu sunt aici, doamnă. Au ieşit la cumpărături.
Uh, un pic mai jos.
Da. Da, mai jos.
Aşa e bine. Aşa e bine.
- Chiar ai fost în Paza de Coastă ? - Sigur.
De ce se tot holbează la mine ?
- Face asta ? - Da ! S-a holbat la mine
cu gura căscată de-a lungul cinei.
Păi, iubito... Billy a fost prietenul tău din liceu.
Nu-ţi revin nici un fel de sentimente vechi când te uiţi la el ?
Nu vreau să o fac !
Trebuie să o faci dacă vrei să fi îngrozitor !
Este parte din iniţiere ! Gândeşte-te.
Asta-i bine. Mersi mult. Ah, da.
Uh, scumpete. Cred că musafirii au nevoie de alte beri.
Uh, n-ar mai trebui, dar poate, uh... doar una
o cutie de şase !
- Aşa fata ! - Mulţumesc.
Asta e toată berea.
Oh, scumpete ! E timpul de deşert !
- Ce zici de nişte negrese ? - Nu am făcut.
- Da o plăcintă cu cremă de ciocolată ? - Asta am făcut.
- O să meargă ? - Ideile mele merg mereu. Sunt talentat.
Mia plăcut când I-ai lipit pe Joey cu clei de colacul de WC.
M-am gândit când eram la muncă. Ne trebuie o temă pentru terenul de golf.
Putem folosi nişte maşinării prin care să treacă mingile de golf.
- Care-i scorul ? Eu aveam ochii închişi. - 32-10.
- Cine câştigă ? - Băieţii care au 32.
- Grozav ! - Cine a făcut asta ?!
Travis !
Hei, iubito, ce s-a întâmplat ?
Oooh ! Asta s-a întâmplat.
- Băieţi o căutaţi cu lumânarea ! - Nu te mai preface ! Nu o să-i pedepseşti !
Ia-o mai uşor, iubire ! Ia-o mai uşor.
Mai uşor ? Mai uşor ?
De când am intrat pe uşa aia, Am gătit, am făcut curat,
am frecat, am tăiat lemne.
Te-am servit pe tine, câinii tăi, copii tăi şi prietenii tăi
în speranţa că îmi voi aminti o fărâmă din viaţa mea
şi acum îmi este foarte clar de ce am ales să mă blochez !
- Niciodată, nimic din astea... - Nu m-au deranjat înainte.
Bine, mă deranjează acuma.
- Bine, Joe ! - Chiar aşa ?
Hei, hei, Joe ! Hai, băieţi ! Nu-i mai faceţi glume, mamei azi, huh ?
Chiar ai adus-o unde ai vrut tu.
Am totul sub control, nu-ţi face griji.
- Asta e Trezită. Dă-mi alta, Billy. - Mai am doar şase.
Atunci trebuie să trimitem pe bătrânică să mai cumpere.
Bună !
Plăcinta voastră cu ciocolată.
Mersi, iubito.
Cred că-i cam greu să serveşti cu mâinile lipite de farfurie.
Iubito, ne trebuie furculiţe !
- Scumpete ! - Da ?
Stai aşa !
Foc, foc, foc !
- Daa ! - OK, băieţi, puneţi mâna pe ea !
Hei, mersi pentru o cină minunată.
- N-a mai făcut aşa ceva înainte. - A făcut acuma !
- La uite ! Trebuie să merg la muncă ! - Aşteaptă-mă şi pe mine !
A luat-o pe aici, băieţi !
Îngrozitorii, ataca !
- Ce trebuie să fac, Travis ? - Du-te acasă !
Te-am prins !
- Gâdilaţi-o ! - Se gâdilă !
Oh, asta doare ! Oh !
Lăsaţi-mă în pace !
Bine, e timpul să te scoli.
Du-te la baie şi fă ce faci în mod normal.
- O să ne stropeşti cu furtunul din nou ? - Depinde de voi.
- Trebuie să hrănesc ţestoasă. - Nenorocita aia de ţestoasă mi-a furat bandana.
Joey, hai. Trezeşte-te !
Nu vreau ! Profesoara e o nesuferită grasă !
Băieţii Proffitt, veniţi aici !
Doamna Pitcannon îmi spune că nu vreţi să daţi testele astea.
Mă mănâncă şi vreau acasă !
Du-te şi stai la colţ până vorbeşti ca un băiat normal !
Voi copii sunteţi noi în şcoala asta.
Rezultatele vor determina în ce clase veţi fi plasaţi.
- Trebuie să vă concentraţi... Greg ! Termină ! - Strâmbate.
- Sunt într-o formă proastă ! - Prostii !
Dacă vă concentraţi, sunt sigură că puteţi să vă controlaţi corpul.
Te văd, Amanda.
Joey, stai jos !
- E cineva acasă ? - Da. Mama noastră.
Aveţi o mamă acum ? Tatăl vostru s-a recăsătorit ?
Um, da. Avem o mamă nouă.
Bine. Atunci, voi suna ambii părinţi !
Doamna Burbridge, sunt Annie Proffitt. Ce s-a întâmplat ?
Doamna Proffitt, se pare că aceşti copii nu considera necesare
testele Schwartzman-Heinliken.
Îmi pare rău. Ce sunt testele Schwartzman-Heinliken ?
Teste de plasare. Sunt foarte valoroase pentru aprecierea inteligenţei şi potenţialului.
Staţi liniştiţi !
Copii dvs. au o problemă cu disciplina.
Ştiu. Şi eu am avut dificultăţi.
- Ca să vezi. - Oh ! S-au hotărât să se prefacă bolnavi !
Şi nu sunt foarte convingători.
Cred că această problemă există datorită îndrumării părinteşti insuficiente.
Copii sunt incorigibili şi
au fost crescuţi de un tată care categoric nu e interesat de binele lor,
fiind el însuşi un copil mai mare !
- Scuzaţi-mă, Dna. Burbridge. - Oh, rezultatele la teste. Mulţumesc.
O să mă uit peste ele imediat cum termin că aceasta... femeie.
Oh, Doamne.
Ne vedem mai târziu la bufet.
Dna. Burbridge, puteţi să veniţi aici o clipă ?
Vă scăpat atenţiei că aceşti copii au urticarie din cap până-n picioare ?
Păi, nu... Da, dar...
Dar ce ? Copii mei au nevoie de asistenţă medicală !
Iar tu stai aici aroganta şi îmi ţi lecturi despre importanţa testelor ?
Teste care estimează potenţialul copiilor - lucru care nu poate fi măsurat !
În nici un caz de către huni impulsivi !
Şi poate soţul meu este un copil mai mare, dar asta nu este treaba ta.
Şi poate copiii sunt cumpliţi, dar sunt ai mei !
Şi eu cred că sunt foarte sclipitori şi sensibili.
Aşa că nu am nici un fel de dubii în ceea ce priveşte inteligenţa lor !
Am însă serioase dubii în legătură cu a dvs. !
Copii, treceţi în maşină. Să mergem.
Mişcaţi-vă !
- I-a spus-o. - Tata n-a făcut asta niciodată.
Probleme de disciplină ?
Salutările mele pentru Schwartzman şi Heinliken.
Nu pot să mă opresc din scărpinat !
Păi la ce te aştepţi dacă te-ai rostogolit prin iedera otrăvitoare ?
Vreau să faci ce a spus doctorul, să pui asta pe toate zonele înroşite.
OK ?
În curând o să facem curat în camera asta pentru că e o ruşine.
- Îmi place o ruşine. - Tata ne lasă să facem ce vrem !
Da, începe să se scurgă pe scări în jos.
Joey, nu. Nu duce aia la ochi. Uite, citeşte asta.
Vezi ce scrie ? "Nu daţi la ochi. " Citeşte.
- Ce s-a întâmplat ? - I-e ruşine că nu ştie să citească.
- E încă un copil mic. - Nu citeşte nici cât un copil mic.
Profesorii râd de el !
OK, vorbim de asta mai târziu. Mergeţi la culcare.
- Dean ! - Ce este ?
- Dean ! - Da !
- Ce este ? - Unde te duci ?
Afară. Dacă o să găsesc odată...
Oh, aşteaptă. Aşteaptă !
Nu în seara asta ! Trebuie să vorbim.
- Când mă întorc. Mă grăbesc. - Acum !
Am trecut peste treaba cu apă zilele trecute, dar nu te întinde, OK ?
M-a luat un pic valul cu furtunul, dar asta este important.
OK, bine. Care-i problema, scumpete ?
Nu mai îmi spune aşa ! Am un nume. Spune-mi Annie.
Treci la subiect, Annie. Am treabă. Băieţii mă aşteaptă.
Nu poţi să fugi de fiecare dată când lucrurile se complică. Copii sunt bolnavi !
Au loţiune. Ce vrei să mai fac eu ?
- Să-ţi asumi responsabilităţi de adult ! - Câştig bani. Asta e o responsabilitate.
Ştii Joey nu ştie să citească ? Că Travis citeşte numai reviste porcoase ?
- Nu pot să-I mai scot din baie. - Are 13 ani ! O să fac alta baie !
Nu de asta au nevoie ! Au nevoie de tine !
Oh-oh-oh ! Nu-ţi face tu griji pentru mine şi băieţii mei, OK ? Suntem prieteni.
Au destui prieteni. Au nevoie de un tată.
Hei, hei, hei, uite. Am decis cu mult timp înainte de tine... tu şi cu mine...
Noi am decis cu mult timp înainte, înainte să avem familia asta,
să creştem copii în mod natural, fără reguli tâmpite...
Nu vorbesc despre disciplina. Vorbesc...
De lucruri despre care nu trebuie să vorbeşti ! Nu e treaba ta, oricum.
- Copii mei nu sunt treaba mea ? - Uite... Am... Acum am întârziat !
Mersi mult (!) Apreciez gestul.
Annie. Dormi ?
Nu. Pleacă.
Uh... ascultă. Îmi...
Îmi pare rău că m-am repezit la tine aşa tare înainte.
Nu-i nimic.
Doar să nu crezi că nu apreciez toată munca pe care o faci în casă
şi cum te ocupi de copii şi toate chestiile astea, uh...
Ştii, cred că te descurci grozav.
Adică ce ai spus despre mine şi de băieţi în seara asta, uh...
Mă gândesc, poate...
Ştii, poate ai un pic dreptate cu asta, şi eu... eu nu pot...
Nu pot vorbi cu tine dacă stai cu spatele.
- Vrei să-ţi scoţi capul afară ? - Nu.
- Nu ! - De ce ?
Pentru că sunt aşa urâtă.
Am făcut urticarie şi eu !
Haide acuma. Nu-i pasă nimănui cum arăţi.
Adică, nouă ne place cum arăţi. Normal eşti foarte drăguţă.
Habar n-ai.
Bine, uita.
Nici măcar nu am verigheta !
- Ce ? - Mi-am pierdut verigheta în apă.
OK, haide. Haide.
Hai să mergem.
Oh, nu. Nu mă întorc în butoiul cu apă !
Te duc în dormitor. Stau eu pe canapea.
Oh, hei, ascultă. Eu am avut urticarie de milioane de ori.
Hai, băieţi. Sus ! Sus !
Da. Ştii odată odată am avut urticarie pe... spate.
Şi, uh...
Nu-ţi face griji. O să treacă imediat. Ridică capul.
- Asta e. E mai bine ? - Da.
- În regulă ? - Da.
Spune-mi ceva despre viaţa mea, despre trecutul meu. Te rog.
Ceva care nu e oribil.
Uh, OK.
Da. A fost odată, uh...
... când erai, uh...
Când lucrai la...
da, la Burger Boy în Lewisville.
Şi, uh, un copil s-a înecat cu cartofi prăjiţi.
Toată lumea de acolo s-a panicat, inclusiv eu, în afară de tine.
Ai fugit la el şi i-ai făcut manevra aia Heimlich, în care...
Şi poof ! Puştiul a scuipat cartoful
şi te-au numit angajatul lunii la Burger Boy.
A fost grozav. Ţi-au pus poza Deasupra casei de marcat şi...
Am fost foarte mândru de tine. Serios.
Poţi să fi foarte drăguţ când vrei.
Ah. Mai prins într-o zi proastă.
Noapte bună... Annie.
Noapte bună.
- Sus ! - Când am plecat de la Paza de Coastă,
L-am căutat pe Dean. Înainte jucăm fotbal împreună.
Îi spuneam Mean Dean Proffitt. Mie îmi spuneau Bad Billy Pratt.
- Ouţ ! - Billy, când am ieşit noi împreună ?
Hai să mâncăm !
- Ar putea fi... - Vorbim despre terenul de golf ?
Da. Tipii în costume vin în mai puţin de o săptămână.
Ce crezi despre asta, huh ?
Îneacă-le şi bea-le. 18 găuri bazate pe berarii celebre.
Cred ce credeam şi ieri. E o idee proastă.
Credeam ce te răzgândeşti acum că eşti treaz.
Ce ziceţi de alte locuri ? Locuri străine.
Cum adică ? Că Franţa sau Africa ?
Mais oui ! La Tour Eiffel, comme c'est jolie !
Vorbesc franceza !
Pur şi simplu mi-a venit aşa.
Oare ştiu ce am spus ?
Da, ştiu.
Cred că am învăţat în Paris.
Când am fost în Paris ?
În marină.
- Marina. - E o idee proastă în orice limbă.
Şi oricum, construim astea în America.
Stai aşa. Nu e aşa rea idea.
Aş putea inventa nişte chestii tari. Mai zi.
Spre exemplu, uh... Taj Mahal-ul, cele şapte minuni ale lumii.
- Să le aducem oamenilor din Elk Cove ! - Trebuie aduse pentru un preţ.
Nu pot să le aduc, dar poţi să-mi desenezi nişte imagini
ca să-mi dau seama ce zici ? Annie ?
- Ce-i asta ? - Travis are o prietenă.
Hei, Trav ! Să n-o laşi gravidă !
- Foarte nostim ! Ai grijă... - Oh, mama !
Da, "Oh, mama !". Ai grijă cum vorbeşti !
Haide ! Despre ce vorbeam ?
- Alege o minune (Wonder). - Stevie Wonder.
- Dă-mi o minune. O minune. - Avem Muntele Rushmore.
- Parthenon-ul. - Parthenon-ul, corect.
- St Basil's, catedrala rusească. - Grand Canyon. Toţi iubesc asta !
- Piramidele egiptene. - Turnul Eiffel.
E scump. Trebuie să construiesc... Dacă plouă... Hei, fibră de sticlă ! Perfect !
Hai să ne spălăm pentru cina mai devreme. Am o grămadă de desene de făcut.
Tata mănâncă cu noi în seara asta ?
Nu ! A trebuit să iasă.
- A trebuit să meargă la bowling. - Serios ?
E cam greu să te duci la bowling fără o minge de bowling.
Scott Murphy, vino în faţă.
Asta nu e genul tău normal de îngrăşământ.
Uh-uh. Nu, domne. Asta e un tip special.
Capete de peşte, învelişul de la creveţi, cleşti de crabi, deşeuri de viermi de pământ...
Nu vreau să ştiu chiar aşa de multe.
- Uite aici. - După asta, trebuie să cureţi intestinele de peşti !
Dacă eşti norocos, te lăsăm să cureţi camionul !
- Whoops ! Am uitat să-ţi dau asta. - Da ce trebui să arăt acum şi plin de aere ?
Of, Nu te mai agita atât. Arăţi grozav.
Să ştii că şi ei îşi pun pantalonii pe ei la fel ca mine, câte un picior pe rând.
Să nu fi emoţionat, OK ?
Dacă nu o primeşti, nu contează.
Am trecut prin momente mai grele de-atât înainte.
Cred.
Domnilor, el este Dean Proffitt, inventator şi maestru meşteşugar.
Lată pentru ce ne-am adunat aici în această seară.
Estete terenul de minigolf al Minunilor Lumii.
Dacă vă uitaţi la aceste poze, puteţi să vă imaginaţi...
Ceea ce încercam este să aducem ceva din lumea de afară aici în Elk Cove.
Turnul Înclinat din Pizza va funcţiona că stând de pizza.
Aşa putem să ne facem o idee unde am mai putea călători în viitor.
Oh, Fir-ar, îmi pare rău. Staţi, să vă ajut.
Chelner ! Vino până aici ?
Aţi fost emoţionat vreodată ?
Dă-i drumul, întreabă-mă. Întreabă-mă dacă am primit banii.
Ai primit banii ?
- Am primit banii ! - Oooh, grozav !
- E aşa grozav ! - Îţi vine să crezi ?!
Mai sus ! Se rostogoleşte aici... şi în jos.
Asta are trei posibilităţi. De data asta, o ia prin tunelul cu ulei,
pe lângă ventilatorul de plastic, în groapa de nisip a copiilor.
Acum întoarce-te repede. Uite că vine. Ar trebui să iasă acum.
- OK, arată-mi invenţia ta. - Nu o să-ţi placă.
Ba o să îmi placă.
E drăguţ.
Trebuie să-i spun, Billy. Trebuie să-i spun adevărul lui Annie.
La început, a fost OK pentru că era doar o farsă.
Acum e doar o minciună. Eu... Ştiu la ce te gândeşti.
- Hei, nu mă gândesc la nimic. - Ba da, şi eu o să-i spun oricum.
Ştiu că e timpul să-i spun !
Ooh, Dr Moarte pare supărat.
- Jokerul spune "Nu". - Ştiu. Ce spune aici ?
"O să re... re... re... "
- Reducem. - "Reducem planeta voastră la ru... "
- Ru... ru... - Ruine.
Bine ! E foarte bine, iubitule.
Tu o să pleci ?
Nu. Eu sunt mămica ta.
- Nu plec nicăieri. - Uneori mamele pleacă.
Poate că da. Dar eu nu plec nicăieri.
Bine.
Oooh, ce-i asta ? Un cadou pentru mine ?
- Da. L-am făcut din macaroane. - Îmi place.
O să îl port mereu.
- Bună, tata ! - Bună ! Cum merge, băieţi ?
Am primit rolul lui Tiny Tim în piesa de la şcoală.
- Am luat un 10 la engleză. - Eu rămân la matematică.
Atunci cred că trebuie să mai facem exerciţi mai târziu, huh ?
Ai venit la timp. Dr Moarte e pe rampă.
Annie, trebuie să vorbim.
Singuri, băieţi.
- S-a întâmplat ceva ? - Uh, păi...
Nu. Uh, da. Da.
Nu, Trebuie... să-ţi spun ceva. Stai jos.
Ce e ?
Annie, am făcut... Am făcut ceva, um...
De care îmi este ruşine. Şi...
- Ştiu deja. - Ştii ?
- Ce... Ce ştii ? - Că lucrezi nopţile la fabrica de îngrăşăminte.
Nu trebuie să-ţi fie ruşine că faci curat după resturile de peşte.
Sunt mândră de tine orice ai face.
- Asta este ? - Uh, asta ar fi un lucru, dar...
Nu. Nu chiar.
Ce este ?
Annie...
Am...
Am... Doamne, am uitat că e ziua ta.
- E ziua mea de naştere ? - Haide ! Îmbracă-te !
- Hai, că m-am săturat ! - Ce ? Mergem acasă ?
- Oh, nu. Doar că... nu ţi s-a făcut cald ? - Da. Hai să mergem afară.
- Haide ! - Să nu uităm astea. Este 7 dolari o sticlă.
Nu-ţi face griji de cât costă. E ziua ta ! M-am ocupat de tot.
Încă un toast pentru ziua ta.
Oh ! Whoops, i-am pierdut fundul.
Stai aşa.
Aşa ! Se întâmplă mereu. Asta este...
- La mulţi ani, Annie. - Mersi, Dean.
- N-am mai băut aşa ceva. - E bun.
E chiar frumos aici, nu-i aşa ?
De ce sună de trei ori ?
E semnalul că vin acasă.
Există o legendă... a lui Arturo, care era un pescar portughez.
A întâlnit o fată frumoasă în prima lui zi în oraş - Catarina.
Şi în cele din urmă s-au îndrăgostit.
Dar era o problemă, Catarina era fata guvernatorului.
Iar el nu vroia că singura lui faţă să trăiască cu un amărât de pescar.
Aşa că ea i-a spus lui Arturo că trebuie să plece,
ceea ce el a şi făcut, însă i-a promis Catarinei că se va întoarce după ea
şi când se va întoarce, va claxona lung de trei ori
aşa încât ea să sară de pe stânci şi să înoate la barcă, şi să fugă.
Oh, ador povestea asta.
Aşa că un an mai târziu, totul era pus la cale.
Dar în timp ce ea înotă spre barcă,
ceaţă a devenit tot mai deasă, iar ea nu a mai găsit barca.
Arturo s-a panicat şi a strigat "Catarina ! Catarina !"
Catarina a strigat şi ea "Arturo !"
Aşa că el a sărit din barcă direct în apele îngheţate, şi s-au...
- Sărutat. - Nu, s-au înecat.
Nu au reuşit să se găsească şi s-au înecat.
- Oh, e o poveste cumplită ! - Da, dar legenda spune că
s-au regăsit la fundul mării, chiar acolo,
şi de fiecare dată când vezi fluxul, sunt ei.
- Făcând dragoste ? - Da.
Pentru eternitate.
Dean ?
Ce e, Annie ?
Câţi ani am ?
29.
- Dean. - Da ?
Întotdeauna a fost aşa ?
Cu tine întotdeauna este că prima oară.
Oh, hai, băieţi !
Hei, lăsaţi-ne să dormim un pic !
Asta este ! Mă duc să-i caftesc.
- Nu ! Dean, te rog nu. - Fiecare în parte o să-şi ia partea !
Surpriză !
- O maşină de spălat ! - Îţi place ?
Iubitule, e aşa scumpă.
Pe naiba !
Mulţumesc.
No avea ea ţâţe da are un fund grozav.
Grant ?
Edith. Bună.
Este penibil, Grant. Sun în fiecare săptămână de peste două luni.
Am aşteptat cu nerăbdare fiecare telefon.
Ai tupeul să îmi spui că iar nu am găsit-o ?
- Doarme. - Nu te cred.
Grant, dacă nu o faci pe Joanna să apară
într-o săptămână, o să angajez o armată de mercenari să te vâneze
şi să-ţi taie părţile protuberanţe ale corpului tău. Este clar ?
O să o găsesc. Vreau să spun, o să-ţi ai fiica în curând. Pa !
Andrew. Îndreaptă barca înapoi spre Elk Snout.
Tu şi cu mami o să mergeţi într-o mică excursie, nu-i aşa ?
O să mergem pa-pa, da !
- Stai acolo şi nu te murdări ! - Urăsc chestia asta.
Nu e chiar aşa rău să fi bine îmbrăcat din când în când.
Parcă am fi în Brady Bunch !
- Tata a venit ! - Mamă, tata a venit acasă !
Bună, băieţi !
Trebui să-mi pun un costum. Gertie vine să mă ia.
Cum poţi să mergi la vânătoare într-o zi aşa importantă ?
- Uşor. Fazanii nu joacă minigolf. - Vânatul îl calmează pe Billy, iubito.
- Ceremonia începe într-o oră. - Billy, ia-l pe tipul ăsta.
Scumpete, o să fiu gata imediat.
I-am împrumutat microbuzul lui Gertie aşa că o să luăm camioneta.
Doamne ! Ce mizerie.
Pene !
"JS".
Iubito, îmi dai prosopul ?
Mersi.
Ce... Ce-i asta ?
Nu, asta te întreb eu pe tine. Erau în camionetă.
Ăştia-s... nu ştiu ce-s ăştia. Eu... Cine...
Uite, trebuie să plecăm. O să întârziem.
Mersi că mi-ai pus hainele pe pat.
- Oh, încetează ! - Nu e nimic !
Nimic ? Ţi-am dat ce-i mai frumoşi ani din viaţă.
Ţi-am crescut copiii.
Ţi-am purtat sămânţa de patru ori şi tu spui că nu e nimic ?
Faci mare caz din ceva mărunt.
Asta e motivul principal de divorţ în ţara asta.
Unde e haina mea ? Ce divorţ ? Ce spui acolo...
- Spun ceea ce spun. - Spui ceea ce spui !
- Ce, vrei să divorţezi ? - Ăă, da... poate că vreau !
- Păi nu poţi. - Oh, serios. Pot să divorţez.
- Unde am pus cizmele alea ? - Pot să divorţez dacă vreau.
Nu-mi trebuie permisiunea ta.
O iubeşti ?
Da ?
Spune-mi.
Cinstit ? Da şi nu.
- Mai mult da decât nu ? - E incredibil ! Cum ai... ?!
Mă bucur că s-a întâmplat asta.
Încercam să găsesc un mod să-ţi spun de multă vreme. Vino aici. Stai jos.
Vreau să-ţi spun ceva.
JS eşti tu. Ăştia sunt ai tăi şi noi nu suntem căsătoriţi. Gata. Doamne, în sfârşit am spus-o !
Cum o cheamă ? Jacqueline ? Josie ?
Iubito, nu sunt soţul tău, iar tu nu eşti soţia mea.
Este de la fabrica de îngrăşăminte ? Curăţă şi ea gunoiul ?
Ăştia nu sunt copii tăi ! Nu ai fost însărcinată !
- Nu schimba subiectul ! Cine este ?! - Uită tot ! Vino aici !
- Băieţi, trebuie să vorbim şi e ceva serios. - Mamă, suntem încă curaţi !
Tocmai i-am spus că nu e mama voastră şi vreau să-i spuneţi şi voi.
- Hai, spuneţi. - Tată, ce să-i spunem ?
- Spuneţi-i că nu e mama voastră. - Dar este mama noastră !
Nu. Nu-i spuneţi ce v-am zis eu să-i spuneţi. Spuneţi-i adevărul, OK ?
- Spuneţi-i despre ziua când a venit acasă ! - A fost să înoate.
Am fost foarte îngrijoraţi. Toată noaptea am stat în picioare.
- Nu o mai văzuseţi înainte ! - Nu vorbi cu copii mei aşa !
- Ce credeţi că faceţi ? - Nu te lăsăm să strici tot.
- O păstrăm. - Nu vă aparţine !
Nu era nici a ta, dar asta nu te-a oprit !
- Am avut motivele mele ! - Şi noi avem.
- Ne place, tata ! - Vă place, nu ?
Aşa mult ca o preferaţi pe ea propriului vostru tata ?!
- I-ai găsit în torpedou ? - Da. Mi-a zis o poveste sordidă.
Cine este JS şi ce are de-a face cu Dean ?
- Annie... - Spune-mi tot. Fi cinstit cu mine.
Annie, uh... Ăştia sunt ai mei.
- Ce ? - Nu vreau să spun că îi port.
- Sunt ai unei prietene. - Şi cu Gertie ?
Am călcat strâmb. Vezi, am avut noroc cu o damă de companie într-o seară.
Am găsit una care acceptă cecuri personale şi...
Vezi, eu nu am scaune în spate în camioneta, aşa că... am folosit-o pe-a voastră.
Dean nu vrea să-i spui lui Gert, aşa că mă acoperă.
- Ce vorbiţi aici ? - Am mărturisit. Valul s-a ridicat.
Valul s-a ridicat ! În sfârşit încerc să-i spun adevărul.
Tocmai I-am spus. Vezi, nu mi se spune Bad Billy Pratt degeaba.
Annie, îmi pare rău.
Eram excitat.
- Mă urăşti ? - Oh, nu, nu te urăsc.
- Mă bucur că eşti rău, Billy Pratt. - Cea mai mare porcărie pe care am auzit-o.
Iubito. Damele de companie nu vin în camionete, iubito. Ele...
Nu, nu mai încerca să-I acoperi. Hai să uităm de asta.
Destul de scumpi chiloţeii. Poţi să-i iei înapoi.
Fata asta are mai mult de un telefon.
Destul de bine, huh ?
Ai făcut asta să te protejezi pentru că ai falsificat pozele ?
Nu, am făcut-o să te protejez pe tine, OK ? Sunteţi făcuţi unul pentru altul.
Oh, drăguţ.
Mamă ! Ajutor, m-a apucat de mână.
De ce îţi bagi mâna în gurile oamenilor ?
Să mergem. Să mergem la altul.
Am sunat peste tot în Elk Cove.
Nu, nu. Nu vă faceţi griji. Nu, nu. O să încerc în Portland pentru o limuzină.
Nu am nimic deosebit de spus exceptând faptul că, uh...
nu ar fi existat acest teren de minigolf dacă nu existau
imaginaţia şi creativitatea unei femei anume.
Aceasta este Annie a mea. Annie, vrei să urci sus ?
Te iubesc, Annie. Şi vreau să fi alături de mine mereu.
Toată lumea, să jucăm !
Hai să mergem la spălat.
- Hei, tata ! A cui este maşina asta ? - Poate este o rudă bogată.
- Sigur, e tata Warbucks ! - Poate am câştigat la loterie.
Bună, Grant ! Stai să pun astea în apă.
Grant ? Tu eşti ?
Da.
Da, tu eşti Grant Stayton III.
Îmi amintesc !
Îmi amintesc. Sunt Joanna Stayton.
Ooh ! Dean, m-am vindecat.
Îmi amintesc iar.
Oh, Doamne !
Nu-ţi poţi imagina ce groaznic e să nu ştii cine eşti.
Doctorul a zis că o să revină totul subit şi a avut dreptate.
Te-am văzut, am trecut pe lângă tine şi poof ! Mi-a revenit memoria.
Întreabă-mă orice. Întreabă-mă despre copilăria mea în New York.
Uh, şi despre mama. O cheamă Edith.
Despre banii mei. Bani !
Am bani ! Am o grămadă de bani ! Am şi în Elveţia !
- În Elveţia ? - Vezi câte ştiu despre mine ?
Oh, Doamne, asta e cea mai fericită zi din viaţa mea !
Oh, mulţumesc. Mulţumesc că m-ai adus aici
că mai făcut nevasta şi mama şi...
De ce ai făcut asta ?
De ce... ?
Ştiu de ce.
Tu eşti tâmplarul transpirat care mă urăşte.
Iar ăştia sunt copii tăi, şi tu m-ai făcut
să cred că...
Oh, Doamne...
M-ai păcălit.
M-ai folosit.
Spune ceva.
- Annie, a început... - Nu mă cheamă Annie.
Şi locul meu nu e lângă tine.
Şi locul meu nu e lângă ei.
Trebuie... să-mi iau lucrurile.
Să nu-ţi vină idei. L-am adus pe Olaf.
Olaf !
Cred că putem să ne ocupăm de Olaf.
Să nu fie nevoie...
Nu e nimic înăuntru al meu.
Joanna, dacă mai contează,
mulţumesc.
Haide, dragă.
Să scapi de hainele astea.
- Mamă, aşteaptă ! - Mamă !
- Mamă, întoarcere !
- Ai zis că mamele nu pleacă ! - Dă-te !
Trebuia să îi spunem, Dad.
Ar fi plecat mai devreme.
Haide.
Bunvenit înapoi, dna. Stayton.
Dr Korman, o să devină vreodată faţa pe care am crescut-o ?
- O să redevină una dintre noi ? - Joanna vrea să se redescopere.
Memoria sa este complet restaurată.
Şi-a amintit şi şedinţa în care am scris asta.
Dr Korman ! Vă rog !
Ne trebuie o analiză, nu "Moon River" ! Îmi vreau soţia înapoi.
Joannastie cine este. Şi încearcă să se comporte ca atare.
Fericită ?
Bună seara, madam.
- Ah, draga mea Joanna. - Arăţi strălucitor, Jo-Jo.
Oh, Nu-mi spune aşa. Mă simt ca un câine pomerian.
Îţi plăcea să-ţi spun Jo-Jo. Sunt altele care nu-ţi plăceau.
Mamar, de ce trebui Dr Korman să fia aici ? Mă simt destul de conştientă.
Oh, scumpi. Fai plăcerea lui mami, hm ?
Haide. Stai jos.
Andrew, mă aşez.
Acum, dna. Mintz.
Dr Korman te cunoaşte aşa bine, dragă, şi vrea doar să te ajute.
- Şampanie, doamnă. - Ah, mulţumesc, Andrew.
- Andrew, aş vrea o bere. - O bere ?
- Nu e bine, nu ? - Nimic nu este greşit.
De fapt, nu văd nimica rău în ai satisface dorinţele, Andrew.
- Ţigară, dragă ? - Nu fumez, mama. S-au da ?
Normal că fumezi. Întotdeauna ai fumat.
- Fumez. - De ce să nu fumăm toţi ?
De ce să fumez eu ? Eu nu am fumat niciodată. Îmi vine rău de la fumat.
De ce încearcă toată lume să mă oblige să fac lucruri care nu le vreau ?
Grant, nu ne interesează terapia ta.
Eu am avut o cădere nervoasă şi nu am am făcut terapie. Nu am făcut terapie niciodată !
- Mamă, vrei să serveşti ? - Eu aş dori.
Pune aia jos ! Doamne, Joanna ! Avem servitori pentru aşa ceva.
Gata, a mers prea departe.
Joanna, ce te-a făcut să te ridici şi să serveşti ?
M-am gândit că poate vă e foame.
- Excelent. - Ce e aşa excelent ?
- Îmi era foame. - Berea dvs., doamnă.
Cui îi pasă da îţi este ţie foame ! A devenit o chelneriţă !
- Fata mea o chelneriţă ?! - Stai.
Mm !
Bună.
O să mai stau câteva zile, da.
- Nu vor să intre. - Rahat.
Spaghete surprisa.
- Ce se întâmplă ? - O luăm pe mama înapoi.
- Ne este dor de ea. - Da, ea tăie coajă de la pâine.
Şi nu accepta nici porcăriile mele. Am nevoie de disciplină.
Avem 3.04 dolari.
O să închiriem o barcă de pescuit şi o luăm înapoi.
Nici o barcă de pescuit nu prinde un iaht, mai ales unul aşa de scump.
- Poate se hotărăşte să se întoarcă. - Dumbo, e pe drum fără întors spre New York !
- Asta e o treabă Dr Moarte. - Da, Dr Moarte poate să o facă !
Trebuie să facem ceva. Nu, tata ?
Greşit !
A plecat, băieţi.
Mă urăşte !
Are un soţ bogat acolo... şi o viaţă bogată şi asta e sfârşitul.
Iubesc sunetul oceanului.
Hallo-ooo !
Tofutti.
Ah, Tofutti, unde eşti când am nevoie de tine ?
Tofutti Klein-ein-ein-ein...
Toţi odată. Şi !
Linge, amesteca, linge.
Bea !
Suge !
- Ai supt primul ! - Nu ! Am făcut-o bine !
- Paza de pericol ! Tre' să plec ! Să mergem ! - Oh, da.
Croissante dimineaţa !
- Cina a fost minunată. - Merci beaucoup. Bonne nuit.
Să nu pierdeţi ăştia din nou, doamnă.
- Din nou ? - Cu scuzele mele, doamnă.
"Andrew ! Se pare că mi-am pierdut cerceii cu rubine undeva între...
... strada 64... şi strada 68."
"Găseşte-i !"
M-am purtat aşa rău. Nu ştiu cum m-ai suportat atâta timp.
Ai făcut aşa multe lucruri minunate pentru mine
şi nu ţi-am spus odată mulţumesc.
Îmi pare rău.
Scuze acceptate, doamnă.
Toţi cred că sunt nebună. Crezi că au dreptate ?
Oh, nu, doamnă. Oh, nu.
Mulţi dintre noi... trec prin viaţă legaţi la ochi, doamnă,
cunoscând doar acea mică staţie în care s-au născut.
Dar dvs., doamnă, pe de altă parte aţi avut un rar privilegiu
să scăpaţi de legături
şi să vedeţi viaţă dintr-o nouă perspectivă.
Cum decideţi să folosiţi această informaţie, doamnă, depinde doar de dvs..
- Căpitane Karl ? - Da, doamnă.
- N-am avut niciodată timp să vorbim. - Nu, nu am avut.
Păi, nu e timp nici acuma.
- Ce faceţi ? - Întorc vasul.
- De ce ? - Mă duc acasă.
Întoarceţi volanul prea repede.
Căpitane Karl ! De ce se vede pământul pe partea greşită a iahtului ?
Oh, aşa a făcut ? A mers prea departe de data asta.
Crede că are de-a face cu un idiot !
Deci se întoarce în junglele din Oregon !
- Vreau să mă întorc, Grant. - La el ?
Da. Îmi pare rău.
Nici nu a început să-ţi pară rău !
Căpitane Karl, du-te jos la echipaj. Preiau comanda.
Andrew, adu-I pe Dr Korman ! Du-te !
- Dă-te din drumul meu, Karl ! - Dar, domnule !
Acum, eu sunt la comandă !
Ne întoarcem... la viteză maximă !
- Cine este ? - Dr Moarte. Hai să mergem.
Mergem să o luăm !
Haide ! Prietenii lui Billy o să ne ajute !
- Sper să nu ajung la curtea marţială. - Da, îţi sunt dator.
- Ai găsit ceva în manual ? - Nimic despre a opri un vas
ca să-i spui unui pasager că o iubeşti, domnule.
Bagă nasul în manual şi găseşte ceva, Lucas !
Orice ai face, mă dau jos în primul port.
Nu fi ridicula. Nimeni nu părăseşte un Stayton.
Nu te mai iubesc. Te rog încearcă să înţelegi.
Ce are a face dragostea cu căsătoria ?
Chiar ai prefera să trăieşti în cocina aia cu omul peşterilor !
Trebuia să rămâi în spital la secţia de nebuni !
Ce ai spus ?
De unde ştiai asta ?
M-ai lăsat acolo, nu-i aşa ?
Şarpe ce eşti !
Cum ai putut ?
Cum ai putut fi aşa un nemernic ?
Spune-mi cum vrei, dar multe femei mă adoră !
Vrei să ştii ce-am făcut ? Să-ţi spun.
M-am uitat la măgăruş cu doamnele fardate. M-au iubit !
Da ! Te-am lăsat.
Uite ! Acum am mărturisit. Şi ce ?
Suntem pe mare. Şi sunt un zeu pe mare !
E noua dimineaţă. Sper să fie important.
Doctore, Grant are o altă cădere nervoasă.
- Crede că este un zeu. Ţine-I ocupat. - Bine.
- 'Neaţa, Grant. - Korman, nevasta mea e nebună.
- Ai o cămaşă de forţă ? - Întotdeauna am una.
Bine ! Bag-o în ea !
Eşti copleşit, Grant. Vreau să iei un valium.
Uite, ia unul de la mine.
- E Nino aici ? - Nino în pauză.
Trebuie să opresc vasul. Soţul meu e un pic nebun...
- Căpitane opreşte vasul. - Eu sunt căpitanul !
Nu, te rog, nu salută ! Trebuie să găsesc un buton roşu...
Vas în vizor drept înainte, domnule !
- Identifică-I. - E un tip gras în faţa mea, domnule.
Cui îi spui gras, amărâtule ce eşti ! Vino aici !
Unde-i ăla ? Am nevoie de...
- Aici ! Aici este ! - Nu, vă rog !
- Vasul s-a oprit. - Da, s-a oprit !
- Trebuie să-I întorc. - Nino este la frâne.
E aici !
E aici ! Este el !
Opriţi vasul ăla imediat şi lăsaţi-mă să-mi iau mama !
- Qu'est-ce que c'est ? - Pee Wee Herman.
- Qui est-ce ? - Maman ! Qu'est-ce qu'on mange ce soir ?
Răspunde, Immaculata.
- E aici ! - E o revoltă.
Ea este capul răscoalei. O să mă descotorosesc de albatrosul ăsta.
E aici !
- Întoarce-te la New York, Dr Korman. - Serios ? Mulţumesc.
- Dean ! - Doamnă ! Vasul s-a oprit.
Ce s-a întâmplat ? V-a lovit ?
- V-a făcut ceva ? - Nu ! Totul e minunat.
- Mesaj la radio, domnule. - Annie ! Ha-ha !
S-a terminat distracţia. Trebuie să mergem după braconieri de somoni în ape ilegale.
Asta e mai important decât viaţa amoroasă a prietenului tău.
- Întoarceţi ! - Fiule, gata cu radioul.
Hei ! Hei ! Hei, Stai aşa... Hei !
- Billy, ce se-ntâmplă ? - Ne întoarcem.
Pleacă după braconieri de somoni.
Pleacă. Unde se duce ?
- Catarina ! - Arturo !
Vin !
- Om la apă ! - Rahat ! Sună sirena.
Ne întoarcem, Czapowskyj.
Annie !
Oh, nu, doamnă. Nu vă las să faceţi asta !
- Poftim ? - Nu fără o vestă de siguranţă.
Dean ! Vin !
Doamnă, ar trebui să păreţi mai greu de cucerit.
Spune-i mamei că o sun !
Femeie la apă ! Poartă rochie de seară, domnule.
La copii din barcă de salvare. Să mergem !
Mama mea e acolo ! Las-mă...
Opreşte ! Curvă trădătoare !
Conspiraţie cu inamicul pe mare este revoltă !
Trage !
Încă un om la apă !
Îmi dau demisia, domnule !
- Annie ! - Oh, Dean !
Annie !
Te iubesc ! N-o să te mai părăsesc niciodată !
N-o să te mai las să pleci ! Tu eşti Annie. Şi o să fi mereu.
Om la apă săruta femeie la apă.
Barca de salva este la pupa.
Tipul cu săgeţile este tras în port.
E o zi nebună pe mare, domnule.
- Nu-mi vine să cred că ai făcut-o. - Oh, te-am văzut că sari aşa că am sărit şi eu.
Nu, nu vorbeam de asta.
Nu pot să cred că ai renunţat la tot pentru mine.
- Nu am renunţat. - Ce... Ce vrei să spui ?
Păi, adevărul e că totul este al meu.
Vasul, banii, totul. E numai al meu.
Dean ! Dean, este în regulă !
Oh ! Le-ai spus ?
Da.
- Fac listele de cadouri pentru Crăciun. - Oh, deja ?
Cum se scrie Porsche ?
M-ai pus pe gânduri totuşi.
Ce aş putea să-ţi ofer eu vreodată, ce nu ai deja ?
O fetiţă.
Aţi urmărit filmul: Amnezie cu surprize (1987)
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania