Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org
Alo?
Buna.
Apropo, ce s-a intamplat?
Deciziile luate in ultimele minute ca precautii...
...si nu se stie nimic despre circumstantele prabusirii...
...pentru orice eventualitate, e prea devreme
ca sa spunem daca a fost o defectiune de sistem
sau o eroare umana.
- Bună, draga mea. - Bună. E foarte frig.
Mulţumesc că ai venit aşa de repede.
Stai liniştit. Mulţumesc.
Au ajuns pe plajă.
Au mai rămas câţiva din 109.
Ar trebui să te ocupi de întreg grupul.
- Serios? - Va trebui să te încrezi în mine cu asta.
E timpul să te scoatem din această stare confortabilă.
- Nu sunt într-o zonă confortabilă. - Două masterate.
Un doctorat, care nu se mai termină.
Mie-mi pare destul de confortabil.
Nu este nimic nou.
Cu unul este un pic mai mult de muncă.
Este...
prea bun.
Mă scuzaţi?
- Dle. Clark? - Intă.
Bună.
- Sunt Erick. - Sunt dr. Summers.
- Pot? - Da.
- Cum vă simţiţi? - Mult mai bine.
Sunt un psiholog şi recomand ca pasagerii să mă vadă în sesiuni de grup.
Eşti? Nu mulţumesc.
Bine. Înţeleg.
Dacă te simţi mai confortabil în afara grupului, la o întâlnire privată...
Faci şi la domiciliu?
Nu este protocolul, dar în anumite circumstanţe...
Ce trebuie ă facă cineva să devină o circumstanţă specială?
Să aibă un accident de avion?
Ai o modalitate adorabilă.
Eşti foarte formală, dar...
Acestea sunt iformaţiile dvs de contact?
Deci rămâne...vineri la 5?
La ora ceaiului.
- Este cineva apropiat aici cu tine? - Nu.
- Aş putea suna pe cineva dacă vrei. - Este în regulă.
- Simte-te bine. - Şi tu.
- Claire? - Da?
- Ai o soră? - Da.
- Ar trebui s-o suni. - Ce?
Mai bine acum decât mai târziu.
Ai putea ajunge în faţa unui autobuz, apoi ce se poate întâmpla.
Bună.
Vă pot ajuta cu ceva?
Rufele tale...
O, da!
Stăteau în uscător de ceva vreme...
Îmi cer scuze, am avut o urgenţă la lucru. A trebuit să plec în grabă.
Am observat că uneori eşti prea ocupată ca să îţi iei ziarul, aşa că aş putea să îl iau eu şi le ţin pentru tine...
Nu, nu, nu. E în regulă.
Nu e nici un deranj.
Mulţumesc, dar e ceva care mi-am promis că nu voi mai lasa să se întâmple.
- Bine. Noapte bună. - Noapte bună.
Claire?
Aşa e...
Noapte bună, Claire.
- Orice ai nevoie să îmi spui. - Bine, mulţumesc. La revedere.
Aţi sunat la Hannah, Luke, Paul şi Emma. Lăsaţi-ne un mesaj.
Salut.
Sunt eu.
Sunăm să te salut.
Bine, pa.
Eu eram inpacata. Ştiam că nu voi trăi până la bătrâneţe. Mă gândeam că asta e clipă.
Mă uitam în jur şi simţeam o milă atât de mare pentru cei din jur.
Atâta frică...
Dean?
Când ţi-ai dat seama prima oară ce ceva era în neregulă?
Eram la o altitudine destul de mare.
Zburăm şi un sunet...
Şi luminile s-au stins şi a fost o lumină puternică.
- Nu aşa s-a întâmplat. - Nu au existat explozii decât până ne-am prăbuşit.
- Nici o avertizare, nimic. - Aşa e. A fost când am aterizat.
Nu-mi spune ce îmi aduc aminte. Bine?
Shanon, ai spus că te-ai uitat în jur şi ai văzut frica aceea.
Dar şi că totul s-a întâmplat brusc.
Că v-aţi prăbuşit fără avertismente.
Aşa, şi?
Când exact ai avut timpul să te uiţi la ceilalţi?
Contează?
E vreun test?
Nu.
Bineînţeles că nu e nici un test
Janice?
Îţi aduci aminte ceva din lucrurile acestea?
Dean, ai spus ceva mai devreme despre care vroiam foarte mult să discutăm, deoarece...
Mă scuzaţi o clipă...
Mă tem că nu asta s-a întâmplat.
Pilotul a judecat greşit aterizarea. a pierdut controlul.
S-au făcut unele greşeli, din păcate.
Un pasager îşi aduce aminte de foc la bord. Poate înainte de impact...
Nu e un lucru obişnuit pentru oamenii care trec prin asta?
Să fie dezorientaţi, să...
Nu fie siguri de ce au văzut.
- Chiar să aibă decepţii. - Da.
De asemenea e posibil să aibă o stare ridicată de conştientă.
Unde fiecare detaliu şi senzaţie este amintită.
Dr Summers, încearcă să ai grijă.
Nu încerc să atac descoperiri chiar pe loc.
Mă gândesc doar la pacienţi. Reconstrucţia evenimentelor este esenţială în procesul de vindecare, atâta tot.
Mulţumesc.
- O zi bună, doctore. - O zi bună.
Unde eşti?
Bună. M-ai speriat.
Ce faci aici, doctore?
Avem o programare.
La oră...
Da.
O, da. Vizită la domiciliu. am uitat complet.
Nu e nici o problemă.
- Vrei? - Nu.
Probabil ar trebui să le speli.
Să facem lucrurile clare, ok?
Nu sunt pacientul nimănui, bine?
Bine.
Frişcă şi zahăr pentru tine.
Eşti foarte atrăgătoare.
Mulţumesc.
Eric, te simţi bine acum. Chiar static. E ceva obişnuit.
Dar când există un şoc, există o lipsă de recunoaştere a sentimentelor negative.
Mai târziu aceste sentimente te vor ataca. Vor fi foarte greoaie.
Pictezi?
Nu.
Dintotdeauna mi-am dorit să pictez.
Dar niciodată nu am inrdraznit.
Ce fel de lucruri ai picta?
Pur şi simplu nu te poţi abţine, nu?
Bine.
Am promis...
Cu ce te ocupi?
Sunt angajat la o firmă de brokeraj.
Dar nu mă mai duc acolo.
Mi-am petrecut mare parte din viaţa trăind în mod greşit.
Vezi turnul meu de control de aici?
Imprimantă, fax, internet de mare viteză...
Computere, e-mail, telefon fix, telefon mobil...
Multi-messenger...
E un mare rahat.
E creat pentru a ţine oamenii departe unii de ceilalţi.
Ai simţit la fel şi înainte?
Înainte de accident?
Nu, am fost prea ocupat cu munca. Mă temeam de ploaie.
Deci ţi-ai reevaluat priorităţile.
Bine spus.
Eric, e foarte important ca să revizitam experianta ta.
Care e primul lucru care îţi vine în minte referitor la accident?
Vântul care îmi bătea în faţă.
Bine, şi ce îţi aduci aminte după asta?
Mergând pe plajă, lângă un foc de tabără destul de mare.
Îţi mai aduci aminte de ceva între acest două evenimente?
Unul din ceilalţi pasageri spune că el îşi aduce aminte o lumină puternică, poate zgomot
Dar ceva în timpul zborului.
E în regulă să plângi.
Nu o să plâng.
Ce altceva?
Dormi?
Bineînţeles.
Vreun vis?
Nu-mi aduc aminte.
Stai prin zonă. Te trezesc dacă am vreunul.
Nu, mulţam.
De ce nu?
Nu ştiu.
E privit destul de rău în comunitatea mea profesională. Nu-i aşa ce prostesc e?
E prostesc.
Indicaţiile spre întâlnirea cu grupul.
- Vine pe la noi, Eric. Nu vei regreta. - Eşti ca un căţel cu un os.
Mulţumesc pentru cafea.
Claire?
Vine pe la mine oricând doreşti.
De la traume la percepţii extrasenzoriale. Un studiu de caz.
- M-ai menţionat lui Eric Clarke înainte de a veni eu? - Nu.
- Nu? - Nu, nu l-am cunoscut niciodată.
Ştie unele lucruri personale despre mine.
- Cum ar fi? - Nimicuri. Cum îmi beau cafeaua, că am o soră...
Şi cum explică lucrul ăsta?
Nu a încercat, iar eu nu am întrebat.
- Ce mai face sora ta... - Emma?
Emma, exact.
E bine.
Am făcut unele cercetări în legături cu pacienţii care e posibil să fi dezvoltat percepţii extrasenzoriale...
Serios?
E o teorie.
E mai comună printre veterani.
Deci e...
Îţi citeşte mintea?
Da?
Bine, bine, bine.
Claire...
Au aflat informaţii suplimentare despre ce s-a întâmplat acolo?
De ce întrebi?
Analizele iniţiale sunt foarte aiurite.
Un pasager, Dean Haskil, îşi aduce aminte de o explozie la bord.
Nici unul din ceilalţi nu sunt de acord. Au o poveste diferită.
E normal să fie unele discrepanţe.
E explozie ar fi cauzat accidentul, nu eroare de pilotaj.
Am discutat cu un angajat de la compania de zbor. Părea destul de enervat de această teorie.
- Şi a spus... - Stop , stop.
Nu eşti un detectiv.
Ocupă-te de pacienţii tăi. La progresul lor şi atât.
Bine, corect. Dar o mare parte din progresul lor va fi cunoaşterea adevărului.
Adevărul vindeca.
Cine a spus asta?
Cine ştie ce alb nenorocit...
Ba nu, tu ai spus-o.
Cum te descurci cu munca?
Ar fi trebuit să fac asta cu mult timp în urmă, şi ştiai şi tu asta.
Cred că e mai bine mai târziu decât niciodată.
Asta e bine.
A luat cineva contact cu Dean de la ultima noastră întâlnire?
Nu mă miră că nu a revenit.
Nu cred întâlnirile astea folosesc la ceva.
Să spui tot unor străini...
Shanon, ai încercat să discuţi cu prieteni sau cu rude despre ceea ce simţi?
- Persoanele dragi pot fi o bună sursă de linişte. - Nu.
Eşti bine?
Sunt bine.
Sunt puţin obosită.
Dormi bine?
Nu prea.
Am putea discuta cu un medic să îţi dea ceva să te ajute să dormi.
Nu.
Noapte bună, Shanon.
Întotdeauna oferi medicamente în faţă altor pacienţi?
- Shanon, îmi cer scuze... - Ce te califica să vorbeşti cu noi?
Nu ai idee prin ce trecem noi.
Doctore!
Ce s-a întâmplat?
Să plecăm!
Norman?
Vă rog.
Veniţi cu mine.
Bine.
Ieşiţi aici şi vă întoarceţi.
De ce?
Dr Summers, vă rog!
Bine.
Pune-ţi centura.
Unde mergem?
Treci dincolo de clădire, dar nu te opri.
Acolo.
Acolo e.
Omul acela e fost aici ziua trecută.
Mă urmăreşte.
Cine e?
Cred că e de la compania aeriană. Mă monitorizează...
Ce? De ce ar face asta?
Noaptea trecută, când Dean a spus că îşi aduce aminte de o lumină puternică...
Ceva luminos ca un foc, o explozie.
Încep să îmi aduc aminte.
Spun că pilotul a ratat aterizarea, sau vreo tâmpenie.
Dar e... e greşit.
A avut loc o explozie la bord.
- Îmi aduc şi eu aminte acum. - De ce ar minţi în legătură cu aşa ceva?
Au avut un accident anul trecut pe coastra Californiei. Defecţiune mecanică.
Încă o problemă de genul ăsta i-ar falimenta.
Ne urmăresc.
Norman, nu putem presupune asta.
Nu îi cunoşti pe aceşti oameni.
La o corporaţie de genul ăsta totul se rezumă la bani. Sunt capabili de orice să se salveze.
Norman, înţeleg că te simţi vulnerabil acum.
Şi sentimentele de paranoia sunt un lucru obişnuit între oamenii care au trecut prin ce ai trecut şi tu.
Dar nu cred că compania aeriană te urmăreşte.
Bine?
Lasă-mă să te duc acasă. Unde locuieşti?
Aţi sunat la Hannah, Luke, Paul şi Emma. Lăsaţi-ne un mesaj.
Salut Emma, sunt Claire.
Ţi-am lăsat un mesaj...
Nu a fost uşor, dar încerc, ok?
Suntem mături, hai să ne înţelegem să nu fim de acord.
Tu îţi trăieşti viaţa cu vrei tu, eu mi-o trăiesc aşa cum vreau eu.
Pur şi simplu nu vreau să ne certăm.
Telefonul face lucrurile mai nasoale.
Hai să ne întâlnim fata în faţă.
Sună-mă.
Bună.
Ai început să pictezi...
Da.
Se pare că nu e chiar atât de greu când te apuci.
Ce e?
Nu ştiu.
Încearcă şi tu
Nu, mulţumesc.
Nu, nu. Haide.
Nu prea... Adică nu vreau să o stric.
Nu o vei strica. Haide.
Hai!
Bine, bine.
Nu-ţi fă griji în privinţa asta.
Doar relaxează-ţi încheieturile.
Mai uşor.
Mai relaxat.
Uite aşa.
Cred că am prins ideea.
Bine.
Da. Da! Vezi?
Te pricepi de minune la asta.
Haide, continuă.
Haide, nu ai terminat.
Eric.
Te rog vorbeşte cu mine.
- Spune-mi te rog ce simţi în acest moment. - Ce? Haide...
Cum mai eşti tu?
Cum mai stau lucrurile?
Sunt bine.
Da?
Da.
Îmi pari puţin cam deprimată.
Eşti?
Nu...
De ce ai spune asta?
Nu ştiu, pur şi simplu...
Eşti atât de...
Ordonată.
Am o teorie despre femeile frumoase.
Pentru că eşti frumoasă.
Se îngroapă sub straturi de rahat aşa cum faci şi tu.
- Nu mă îngrop. - Vrei să auzi sau nu teoria mea?
Fie.
- Se tem că sunt dezirabile. - Ce chestie siropoasa.
Poate ar trebui să ai propria ta emisiune.
Mulţumesc.
Cum ai ajuns să faci ceea ce faci tu?
Cum ajunge o femeie expert în dezastre?
Am studiat copiii cu traume severe.
Copii care s-au izolat complet.
Unde începi?
Învăţându-le limbajul.
Majoritatea copiilor îmbraca realitatea cu fantezii, prieteni imaginari, spusul unor poveşti...
Îmi găsesc o cale să intru în povestea lor.
Apoi îmi găsesc drumul înapoi spre adevăr.
Îţi e teamă de câini?
Bineînţeles că nu.
Pentru că e un lucru obişnuit pentru pacienţii cu sindrom post-traumatic să dezvolte o...
Claire, nu sunt pacientul tău...
Vorbeam doar la general.
Eric, te mai pot vedea?
Da.
Bineînţeles
De fapt ştii ce?
Uite.
E o cheie, nu e mâna mea pentru căsătorie.
În cazul în care nu aud soneria, sau ceva.
Nu, am să sun înainte data viitoare. Asta trebuia de fapt să fac. Scuze.
Ia-o mai încetişor.
Nu te muşc.
Apreciez faptul că vrei să mă ajuţi.
Serios. Doar că...
Mă ajută.
E liniştitor, mulţumesc.
Bine. Câteva reguli de bază.
Nu ne dăm întâlnire.
Purtăm discuţii care te pot ajuta să eliberezi unele sentimente pe care le blochezi.
Aş spune că sentimentele mele nu sunt deloc suprimate.
Te voi asculta, iat tu vei înceta să te tot dai la mine.
În regulă?
- Bine. - Acestea sunt condiţiile mele,
Asta pentru a continua să ne vedem.
Şi ne vedem?
Da, cum mă vezi, aşa sunt.
Aşa să fie.
Taci...
Bine, doctore.
Bine...
- Pa Eric... - Era în gura ta...
Paaa....
Nu aveţi nici un mesaj.
Îi căutai pe ăştia?
Mda.
E atât de frumos.
Mulţumesc
Şi pun pariu că tu arăţi frumoasă în ea.
Nu sunt sigură...
Am să îl impatur.
Bine, mulţumesc.
Cheia ta?
Da.
- Cheia iubitului tău. - Nu...
- Nu? - Nu, el e doar o cunoştinţă.
O cunoştinţă care îşi dă cheia de la casă.
Unde mă înscriu şi eu?
De fapt e un pacient.
Într-un fel...
Îţi place de el?
Nu.
Nu...
Uită-te în ochii mei şi spune asta.
Nu îmi place de el, e un pacient.
Şi dacă mi-ar plăcea de el, ar constitui un conflict de interese. E o problemă de etică...
Da....
- Apoi ar trebui să încetezi să te mai vezi cu el. - Aşa e.
- Ar trebui să îl scoţi din minte... - Da...
Aşa e.
Am trăit şi eu aşa.
Cum?
Precaută.
Pierzând oportunităţi.
Mulţumesc mult pentru asta.
Să aveţi o seară plăcută.
Şi tu, doar...
Da.
Întinde-ţi aripile.
Viaţa e un moment, şi apoi dispare.
Aşa e.
O seară plăcută.
Da?
Vin...
Eric?
Ce s-a întâmplat?
O, nimic.
De unde ştii unde locuiesc?
Apare aici.
Ai lăsat-o la mine acasă.
- Mă gândeam că ai nevoie de ea pt mâine. - Da, scuze pentru asta.
E în regulă.
Deci eşti bine?
Ai să mă inviţi înăuntru?
- Sau... - Nu.
Ai pe cineva acolo?
Nu.
Adică nu e treaba ta.
Şi nu prea sunt orele obişnuite de lucru.
Nu sunt un pacient.
Nu, eşti doar un tip ciudat care stă la uşa mea în miezul nopţii.
Un domn încântător.
Intrigant.
Bine, noapte bună.
Nu crezi asta?
Nu am să stau aici şi să dezbat simpatia ta.
Ce zici de partea cu intrigant?
Noapte bună.
Dumnezeule...
Bună.
E foarte frumos.
În regulă.
Să începem.
De ce nu sunt aici?
Întotdeauna ai vreo teorie care să te facă să te simţi bine.
Care e teoria ta asupra acestui subiect?
De ce lipsesc?
Îmi cer scuze.
Vă supăraţi dacă mă scuzaţi puţin?
Du-te.
Ce faceţi aici, domnule Arken?
Sunt interesat de sănătatea pasagerilor.
Sunteţi interesat de ce îşi aduc aminte.
Da, bineînţeles că mă interesează.
Pacienţii dvs. sunt foarte deschişi unor influenţe externe în acest moment.
Vreau doar să mă asigur că nu le daţi propriile dvs. teorii.
Aţi reuşit să confirmaţi că accidentul a fost cauzat de o eroare umană?
Întotdeauna e vorba de eroare umană, doctore.
Indiferent din ce parte ai privi lucrurile.
Cineva nu a muncit suficient de mult, sau destul de bine, sau nu i-a păsat.
Cineva a greşit.
Şi în acest caz, a fost vorba de un pilot supraaglomerat.
Daţi vinovăţiile voastre asupra unei persoane moarte.
Rămâneţi deoparte, vorbesc foarte serios.
Claire!
Eric?
Eric!
Vino de lângă margine, ok? Ce faci?
Vino sus!
Haide!!!
Nu mă simt prea bine cu înălţimile.
Eşti bine?
Nu, mă simt bine aici.
Vino încoace.
Eric, Eric!
Încetează!
M-ai prins?
O, Dumnezeule!
- Rămâi acolo? - Mi-e bine aici.
Se pare că nu putem sta unul departe de celălalt, nu?
Ce zodie eşti?
Aproape am fost căsătorit odată...
Am renunţat cu două zile înainte de nuntă,
E oribil....
Da.
Aşa e.
A fost foarte dureros pentru ea.
M-am speriat.
Ştii ce e înfricoşător la un asemenea angajament?
Viaţa ta devine reală.
Nu e un plan, nici măcar ce ai sperat.
Devine reală.
E rândul tău.
Haide, oferă-mi ceva. Aşa e corect.
Nu e nimic ce să spun.
Nici măcar nu m-am apropiat vreodată de asta.
Uneori ei mă iubesc pe mine, alteori eu pe ei...
Dar nu e nici o poveste tristă.
Nu prea...
A fost foarte caracteristic ţie.
La obiect, şi totuşi vag.
Nu sunt aşa, îmi place claritatea.
Claritatea pentru Claire.
Mă bucur mult că te distrez.
E miraculos, nu-i aşa?
Faptul că stăm amândoi aici.
Prăbuşirea aceea....
E ca şi cum m-aş fi născut din nou.
Eric?
Eric!!!
Dumnezeule!!!
Ce?
Dobitocule!!!
Haide.
Uite-o.
Da.
Nu mă urc pe chestia aia.
De ce nu?
Nici măcar nu porţi o cască?
Pentru numele lui Dumnezeu, vino.
De ce ai venit aici în seara asta?
Prea rapid pentru tine?
Nu.
Deci avem nevoie de veste de salvare?
S-ar putea să fie o vestă de salvare acolo.
Nu se numesc colaci de salvare?
Aha, uite chiar aici.
E o barcă frumoasă.
Aşa e, nu?
Da. De cât timp o ai?
Nu e a mea.
- A cui e? - Nu am nici cea mai vagă idee.
Ce?
Ai grijă la cap.
Eric?
Ştii să conduci o barcă?
Da.
Grozav, e chiar minunat.
Vrei să o iei?
Hai...
Urmăreşte lună.
Dumnezeule...
Ce faci?
Mă duc să înot.
Ce???
Vorbeşti serios, e frig de îngheaţă.
Nu...
Păi cam da.
O să fie rece pentru un moment.
Şi apoi va fi bine.
Ştii, cauţi lucruri interesante ca să te simţi în viaţă.
E o reacţie normală.
Eric, e rece?
Nu pot să cred că iar facem asta... Eric?
Serios, nu e deloc comică treaba.
Încetează!
Eric?
Vin, vin.
Eric, Eric?
M-ai speriat enorm de tare.
De ce?
De ce îţi porţi hainele?
Ai sărit să mă salvezi?
Nu.
Vino aici, unde pleci?
Vino înapoi, rămâi puţin.
Vezi, nu e chiar atât de rece.
Nu, e chiar bine.
O, Doamne...
Ce-i?
Sunt un dezastru.
Prea târziu, Claire.
Pentru ce?
Să mă sperii ca să plec.
Eric?
Prima dată când ne-am întâlnit, m-ai întrebat de o soră.
Ai una?
Da.
Da, pari să ştii asta.
Poate chestia cu sora ta.
Cum e?
E o activistă.
O tipă care îşi asumă riscuri.
E o mamă foarte bună.
E bună la multe lucruri.
Şi care e problema?
M-a făcut o lasa şi mi-a spus că îmi irosesc viata.
I-am spus unele lucruri destul de oribile.
Lucruri pe care nu trebuia să le spun, lucruri pe care...
Oricum, nu am vorbit de luni întregi.
Orice s-a spus, nu merită.
Emma?
Cine locuieşte aici, Claire?
Mă urmăreşti?
Să îţi petreci noaptea cu pacienţii tăi face parte din terapia obişnuită?
Credibilitatea ta e pe teren alunecos.
Perry?
Claire?
E un bărbat care mă urmăreşte pe mine şi pe pacienţii mei.
De fapt doi bărbaţi.
Arken, de la compania aeriană şi încă unul.
Şi unul din ei crede că...
Unul din pacienţii mei, Norman, crede că celălalt e de la compania aeriană.
Şi nu ştiu, se pare că e un fel de muşamalizare.
Acum doi dintre pacienţii mei lipsesc...
Claire, ia-o mai uşor.
Cine lipseşte?
Norman şi Dean.
Lipsesc de la ultimele întâlniri.
Lipsesc sau lipsesc de la întâlniri?
Nu sunt sigură.
Doar pentru că nu sunt la întâlniri nu înseamnă că au probleme.
Pacienţii intră şi ies de la tratament tot timpul.
- Nu e un lucru obişnuit? - Absolut, aşa e.
Cum e cu Eric Clarke?
Ce?
Ce mai face el?
Bine.
El...
Răspunde...
Nu ştiu...
Claire, ce se întâmplă?
Am depăşit limita cu el.
O limită de ordin etic.
O relaţie care e mai personală decât ar trebui să fie.
Mai personală decât ar trebui să fie...
Da.
Alo, Norman?
Norman, sunt Dr Summers.
Claire.
Norman?
Companie Aeriană lovită de probleme de întreţinere. Compania va prezenta înregistrările de întreţinere.
Hei!
Stai!
Nu pleca!
Hei! Opreşte-te. Nu pleca.
Te rog.
Te rog ajută-mă.
Ajută-mă!
Ştii cine sunt?
Nu.
Nici măcar nu ştiu cum mă cheamă, totul.
De ce ai stat în jurul întâlnirilor?
I-am urmărit pe unul din ei zilele trecute.
Tipul care stă aici, părea cunoscut.
Mă gândeam că mă poate ajuta să leg lucrurile.
Dar nu vroia să se apropie de mine.
Nu mai îmi iese nimic de la accident.
Ai fost martor în accident?
- Am fos în el. - Tu ai fost în avion?
Da. Într-un moment stau acolo.
Apoi e o explozie, următorul lucru pe care îl fac e că sunt aici, mergând pe aici.
Ce naiba s-a întâmplat?
E în regulă.
Ai mai spus cuiva despre asta?
Nu. Cu cine aş putea vorbi?
Nu conosc pe nimeni de aici.
Mi-ar plăcea să vii cu mine.
Te rog.
Barry, sunt Claire.
Trebuie să discut cu tine. Sună-mă imediat ce primeşti mesajul acesta.
Eşti bine?
De ce?
Domnule Arken?
Acest om a fost la bord. Îşi aduce aminte de o explozie.
Pentru o femeie a ştiinţei, ai un puternic fler pentru lucrurile dramatice.
Pasagerii lipsesc, ce ştiţi despre asta?
- Calmaţi-vă, vă rog? - Unde sunt?
- Cine să fie unde? - Unde sunt ceilalţi pasageri?
- Pun pariu că se ascund de tine. - Omul acest îşi aminteşte de o explozie...
Ce se întâmplă???
Te cunosc.
- Ba nu. - Ba da.
- Ne-am mai cunoscut. - Nu.
Mă poţi ajuta să îmi aduc aminte? Te rog.
Nu ne-am întâlnit.
Şi dacă mă scuzaţi, sunt ocupat.
Acest om îşi aduce aminte de o explozie
De unde te ştiu?
Cine dracu eşti?
- Te rog calmează-te. - Vrei să te retragi???
Opriţi-vă!
Fiu de curvă ce eşti.
Ce ai făcut?
E în regulă, oameni buni. Spectacolul s-a terminat.
Nu vei scăpa cu asta.
Acest om îşi aduce aminte de o explozie.
Oamenii sunt...
Domnule?
Shanon.
Unde sunt ceilalţi?
Shanon?
Ce s-a întâmplat?
E în regulă.
Calmează-te.
Repede!
Claire!
Dumnezeule!
E în regulă. Vino.
Motorul a explodat.
Era chiar lângă fereastra mea.
Dumnezeule, Eric.
Cum te simţi?
Bine.
Unde ţi-e familia, Shanon?
Părinţii mei au murit când aveam 6 ani.
M-a crescut o mătuşă.
Nu suntem foarte apropiate.
Ce s-a întâmplat cu ei?
Au murit din cauza unei căzături.
Pe o potecă, el încerca să o salveze pe ea.
Şi au căzut amândoi.
Probabil au fost zdrobiţi că te-au lăsat.
M-au lăsat singură.
Au făcut asta.
Ce le-ai spune ce nu ştiu?
Ce le-ai spune acum?
Că ştiu că a fost un accident.
Ceva ce li s-a întâmplat lor.
Că nu aveau ce să facă.
Ce altceva?
Că îi iert.
Eric?
Ce se întâmplă?
Eric, ce e?
E câinele meu.
Ce?
Câinele ăla.
E înmormântat în curtea din spatele casei mamei mele.
A murit când aveam 6 ani.
Eric?
Nu am suprvaietuit prăbuşirii.
- Eric? - Nu am supravieţuit.
Eric, uită-te la mine.
Eşti bine. Eşti aici cu mine, acum. Eşti aici cu mine.
- Nu am supravieţuit. - Ba da. E... e câinele vecinului.
Eşti bine. A plecat.
Vezi, a plecat.
Stai.
Eric?
Eric!
Haide, haide!
Eric!
Eric opreşte-te!
Eric?
Eric!
Eric.
Rămâi departe de mine, Claire.
Rămâi departe.
Eric, hai să mergem acasă.
Ok? Hai să mergem.
Rămâi departe de mine!
Doar du-te.
Shanon?
Shanon.
- Claire? - Shanon.
Bună, scumpa mea.
Aţi văzut cumva o tânără?
- Prietena mea Shanon, era aici... - Da, tocmai a plecat.
De una singură?
Nu. Era un bărbat şi o femeie.
Claire, eşti obosită. Ar trebui să te odihneşti.
Nu, pacienţii mei sunt...
Vor fi bine.
Şi Eric va fi bine.
Îţi aduc puţin ceai.
Eric?
Eric.
Nu ţi-am spus niciodată cum îl cheamă.
Pasagerii lipsesc.
Toţi. Şi nu doar lipsesc de la întâlniri, ci chiar lipsesc.
Unul din supravieţuitori nici măcar nu a fost numărat.
- Cum se poate întâmpla una ca asta? - Nu ştiu.
- Tu ce crezi că se întâmplă? - Cred că ascund pasagerii.
Unul câte unul, dispar toţi.
Poate că nu au nevoie.
Trebuie să opreşti asta, Perry.
Cauţi adevărul?
Da!
Când minţim, o facem folosind unele părţi ale adevărului.
Ce legătură are cu asta?
Trebuie să fie un motiv pentru care te-ai agăţat de această teorie elaborată despre muşamalizare.
Ce?
Poate lucrurile au mers cât de departe puteau.
A ajuns la tine. Arken a ajuns la tine.
Nu, Claire.
Nu e deloc aşa.
Nici să nu îndrăzneşti să te apropii de mine.
De asta m-ai adus pe mine?
Ca să ţin pasagerii tăcuţi?
Nu mă reprezintă.
Nici nu mă cunoşti.
Au murit.
Au murit toţi.
Pilotul acela era...
Era obosit.
Era în mijlocul unui proces de divorţ.
Nici măcar nu era...
În carlinga
Atunci când a avut loc.
Ştiai asta?
Unde era?
A lăsat avionul în mâinile copilotului.
Nu ar fi trebuit niciodată să facă asta.
Nu era el.
Pasagerii au văzut o explozie în afara ferestrei.
Nu avut nimic de-a face cu pilotul.
A încercat să aterizeze avionul pe plajă.
Dacă cineva a supravieţuit, i se datorează lui.
- Greşeşti. - Acel om e un erou.
Greşeşti!
Nu.
Eu am fost acela...
Ce?
Ce ai spus?
E scaunul tău, scuze.
Nu...
Nu, nu, nu...
Te rog, deschide!!!
Bună dimineaţa.
Am aflat ceva.
Ce?
O listă cu pasagerii.
De ce nu mi-ai spus?
Nu e genul de lucru care ţi se spune.
Trebuie să îţi dai seama de una singură.
În propriul tău mod.
Poftim.
Scuze.
Mulţumesc.
Vii sau pleci?
Mă duc spre casă.
Şi eu.
Eric.
Claire Summers.
Oamenii vin să te ajute.
Să se împace, sau să arate calea.
Bunicul meu a venit înapoi pentru mine.
Nici măcar nu l-am recunoscut.
Şi câinele meu.
Pentru tine cine a venit?
Mătuşa mea.
Şi domnul Perry.
Şi ceilalţi pasageri?
Sunt ca şi noi.
Se împacă cu ideea înainte de a merge mai departe.
Nimeni nu a supravieţuit accidentului.
Şi ceilalţi?
Sunt aici să ne ajute să ne găsim calea...
E în regulă dacă ne întâlnim în oraş?
Promit să nu muşc.
Bine, promit să muşc.
Da, bine.
Mishto.
Dumnezeule!
Pune-ţi asta.
Pune-o.
Dumnezeule, vom muri.
Uită-te la mine. Rămâi cu mine.
Uită-te la mine.
Emma, Emma.
Emma, te iubesc.
Coboară cu mine.
Claire, haide.
Nu renunţa.
Nu vom supravieţui.
Ba da.
Ba da!
Da, da!
Rămâi aici cu mine, în regulă?
Rămâi aici.
Nu pleca.
Rămâi cu mine.
Voi veni imediat cu numele sorei dvs.
Emma, tu eşti sora mea. Viaţa mea nu e completă fără tine.
Thank you for watching.
Traducerea şi adaptarea: bookmarker@4x.ro
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/xxrm Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari