Poseidon
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
- Când? - Azi.
- Da, dar când, azi? - Te rog, o să-i spun eu.
- Ce faceţi, copii? - Bine. Facem bine.
Nu am încercat să vă iau prin surprindere.
Nu ne-aţi luat prin surprindere, domnule.
Christian, crezi că e posibil să nu-mi mai spui "domnule"?
Mă simt bătrân când faci asta. Credeam că avem o înţelegere.
Tată, stăteam jos, atâta tot. E ceva normal.
Iubito, nu încerc să vă bat la cap, dar am mai discutat asta.
Teoretic, eşti încă sub acoperişul meu
şi nu mă simt bine, ştiindu-vă pe amândoi aici.
Încetează! Ai văzut cât de mare e vasul ăsta?
Nu crezi că am putea găsi un milion de locuri
în care să facem ceea ce crezi tu că vrei să facem, dacă am vrea?
Jennifer, vreau doar să spun că...
Nu. M-am săturat de tonul tău superior. Gata, mi-a ajuns!
Se poartă aşa şi cu tine?
- Îmi cer scuze. - Nu, e vina mea.
- Încerc să găsesc bucătăria. - Cred că pasagerii nu au voie acolo.
Nu prea îmi place să ţin cont de reguli.
- E un hol impresionant, nu-i aşa? - Da.
E prima oară când vii pe aici? Presupun că ai ratat turul, deci.
Dar trebuie să fi venit pe aici când am urcat la bord. Nu-i aşa?
Pe uşa aceea e un hol de serviciu. Ia-o la stânga şi mergi până în capăt.
- Mulţumesc. - Pentru puţin.
Bună! Eu sunt! Poţi să mă suni? Te rog...
Te implor, nu-i aşa? Aş vrea să mă suni la miezul nopţii.
De dragul timpurilor trecute. La revedere!
Iubito, iubito...
Trebuia să stai înăuntru. Aşa ne-am înţeles.
Televizorul nu merge. Mă simt înghesuită. O iau razna acolo.
Vino.
Elena, aş putea să-mi pierd slujba din cauza asta, înţelegi?
Nu e vorba că nu ţi-aş fi recunoscător, Valentin.
Doar că m-am plictisit.
- Ţi-e foame? Trebuie să-ţi fie. - Sunt lihnită!
Elena, ascultă-mă.
Promite-mi că nu pleci iar din cabină.
Oceanul a fost dintotdeauna leagănul renaşterii.
De când omul a ieşit din adâncurile sărate,
ne-am uitat în apă pentru şansa unui nou început.
Poseidon era zeul mării.
El şi-a făcut căminul pe fundul oceanului,
într-un palat de corali şi pietre preţioase.
Ce modalitate mai bună de a sărbători naşterea unui nou an
decât să călătorim pe spinarea bătrânului?
Fie să aveţi vânt din pupa în anul care vine şi în toţi anii viitori!
Doamnelor şi domnilor, incomparabilă Gloria!
- 5.000! - 5.000 pe masă!
La naiba, băiete! Ai tupeu, nu glumă!
Iubito, adu-i lui Larry încă un pahar. Martini, te rog.
E sânge în apă în seara asta.
5.000 pe masă, dle.
Cred că-s mai mulţi bani în potul ăla decât câştiga tatăl meu într-un an.
- 5.000 şi 10.000. - 15.000.
Cel mai fericit am fost atunci când eram falit.
Pune 20.000.
Să fie 20 şi apoi, 40.000.
- Ţi-e dor să fii primar? - Tu câştigi vreodată?
Pariaţi încă 40.000, domnule.
La naiba! E tot mai bine!
- Tată, noi coborâm. - Bine, iubito. Distracţie plăcută!
- Jen! - Ce e?
Haide...
- Am şi eu ochi, să ştii. - Gemenii? Tată!
Vrei să... Încă un nasture, te rog.
- O pereche de cinciari, tată? - Dumnezeule!
- Pariez totul. - Mă arunc.
- Te simţi bine, băiete? - Da, îmi cer scuze.
- Cât îmi dai pentru joc? - Nu ştiu. Cât face, pentru tine?
Dă-mi voie să ghicesc.
Îţi vedeai de treabă, iar jetoanele acelea ţi-au sărit în faţă.
- Nu mă uitam pe unde mergeam. - Haide, iubitule, să mergem.
- Îmi cer scuze. - Nici o problemă.
Prietenul tău, căpitanul, vrea să tragi sirenă, de Anul Nou.
- Nu se poate! Mamă? - Fugi!
- Conor! - Mulţumesc. Scuze! Pa!
- E un băiat extraordinar. - Da, aşa e. Chiar mă uimeşte.
Masa căpitanului? E un loc plăcut, pentru Revelion.
- Soţul tău... - Tactica asta are succes?
Ar trebui să te corectez şi să-ţi spun că nu sunt căsătorită,
deşi te-ai uitat de două ori la inelarul meu.
Da, de obicei am mai mult succes.
În mod normal, pe asemenea vase de croazieră
găseşti femei singure, disperate, care speră să cunoască un bărbat,
iar tu nu te potriveşti imaginii.
Nu ar trebui să-ţi mulţumesc, după o asemenea remarcă, nu?
- Maggie James. - Dylan.
- Cu ce te ocupi, domnule Dylan? - Acesta e numele meu mic.
Cineva va bea prea mult şi se va certă cu soţia sau cu soţul,
apoi va veni aici şi va începe să cumpere cipuri cu nemiluita,
în orice seară, dar mai ales în seara asta.
Iar eu le iau banii. Cu asta mă ocup. Profesional.
- Asta ar trebui să fie sexy? - Depinde. A fost?
Mi-a părut bine de cunoştinţă, "numele mic Dylan".
- V-aţi decis, domnule? - Vreau Romanee-Conti, 1988, vă rog.
Prea bine, domnule.
- Nelson? - Fac cinste.
- E o sticlă de 5.000 de dolari! - Carpe diem, prietene!
- Nu a fost nici o criză la serviciu. - Ce vrei să spui?
Îmi cer scuze, am minţit.
Aparent, cel care a pierdut vasul în Londra am fost eu.
A cunoscut pe cineva. Nu a vrut să mă rănească.
Nu s-a gândit niciodată că i se va întâmpla aşa ceva.
Sunt sigur că ştiţi toată melodia, nu trebuie să v-o cânt eu.
Mă duc să iau o gură de aer.
Apoi, vom bea nişte vin! Mult vin!
Linişte! Domnilor, faceţi linişte!
Simţiţi? Ceva nu e în ordine.
Acum!
Zece! Nouă! Opt! Şapte!
Şase! Cinci! Patru! Trei! Doi! Unu!
La mulţi ani!
Nu aveţi nici un mesaj.
Nu...
Tare la tribord!
Motoarele de la tribord! Înapoi!
Haide!
Întoarce-te!
Haide!
Motoarele de la prova!
Daţi alarma generală!
Tot echipajul să se prezinte imediat la posturile de urgenţă!
Nu e un exerciţiu! Pasagerii să se pregătească pentru ruliu puternic.
Stai acolo. Vin, iubitule!
Stai acolo! Aşteaptă-mă!
Echipajele de pompieri, medicale şi de intervenţie
să se prezinte imediat la posturi! Nu e un exerciţiu!
Staţi calmi!
Conor!
Chris! Christian!
Eşti teafăr?
Am piciorul prins acolo.
Haide!
Ajutor!
Să mă ajute cineva! Vă rog!
Vă rog, ajutaţi-mă, nu pot ridică asta singură.
- Vă rog, ajutaţi-mă. - Bine.
La trei. Unu, doi, trei...
Încă o dată. Unu, doi, trei...
Conor!
Doamnă! Acolo, sus.
Avem nevoie de ajutor.
Nu te apropia de margine! Ai grijă!
Apucă-te de aia.
- Vino pe partea cealaltă. - Va fi bine!
- Numele lui e Conor? - Da.
- Conor, sări pe draperia asta. - Ce faci?
Am fost pompier. O să-l aducem jos cu bine.
O să fie bine. Haide, puştiule!
Sări! Acum!
Scumpule, totul e în ordine.
Trebuie să mutăm chestia asta!
- Avem nevoie de ceva ca s-o ridicăm. - Nu.
Mă duc eu. Sunt doar morţi.
- Iubito, stai aici. - Aici sunt.
Nu suntem foarte siguri ce s-a întâmplat,
dar probabil că am fost loviţi de un val seismic.
Sunt foarte rare şi imprevizibile. Şi sunt letale.
Acum, vestea cea bună. În clipa în care vasul a fost lovit,
au fost lansate aparate de localizare GPS,
aşa că suntem la cel mult câteva ore de salvare.
- Ne scufundăm? - Cum vom ieşi de aici?
Vă rog, faceţi-vă un serviciu.
Urmaţi instrucţiunile ofiţerilor mei şi păstraţi-vă calmul.
Sala asta e o bulă uriaşă de aer, care ţine vasul la suprafaţă.
După ce uşile vor fi sigilate,
vom fi feriţi de scurgeri de gaze, incendiu şi inundaţie.
Vom fi în siguranţă.
- Ce faci? - Plec de aici.
- Unde te duci? - Sus. Voi ieşi prin chilă.
Cum o să ieşi prin chila vaporului? Au sigilat partea aia.
Era la discotecă.
Avem oameni acolo, domnule Ramsey, sunt sigur că s-au ocupat ei.
Sunteţi sigur?
Nu puteţi lua legătura cu ei, nu? Dacă au murit?
Atunci şi fiica dv. e moartă,
iar dacă veţi părăsi camera asta, nu veţi ajunge nicăieri.
Jumătate dintre oamenii de aici au rude undeva, la bord.
Cunoaşteţi scenariile dezastrelor.
Dacă oamenii aceştia încep să se calce în picioare,
încercând să caute prin vas, vor muri.
Cum ajung acolo, căpitane?
Îmi pare rău, trebuie să staţi aici, unde sunteţi în siguranţă.
Nu aveţi voie să părăsiţi sala de bal.
Poftim?
Am autoritatea să vă oblig să rămâneţi aici, ştiţi asta.
Nu. Căpitane, înţeleg că tu nu ai de ales.
Sunt oameni răniţi, aici, trebuie să stai cu ei.
Dar eu o voi găsi pe fiica mea
şi să nu crezi nicio secundă că mă poţi opri.
Dylan... Ce i-ai spus?
Mamă, în chila navei sunt găuri, pentru elice.
Nu poţi ieşi pe acolo, scumpule. Te rog, spune-i că nu se poate.
- Ne iei şi pe mine şi pe mama mea? - Iisuse!
- Spune-i că nu se poate! Te rog... - Dar se poate.
Crezi că ne poţi scoate de pe vasul ăsta în siguranţă?
Poftim? Pe noi? Nu...
Vom ieşi pe la elicele de la prova.
Căpitanul a spus că ar trebui să rămânem aici.
Nu aş pune prea multă bază pe ce spune căpitanul. Sunt arhitect.
Vapoarele astea nu au fost proiectate să plutească cu fundul în sus.
Cunoşti vaporul ăsta?
- Mă pricep la vapoare. - Ştii unde e discotecă?
Da, era cu un etaj mai jos, adică acum, cu unul mai sus.
- Brusc, ai chef de dans? - Fiica mea e acolo.
Dylan, ascultă-mă. Dylan, stai! Hai să rămânem împreună.
O luăm pe fiica mea, apoi ne ajutăm reciproc să găsim o ieşire.
Lucrez mai bine singur. Fără supărare...
Nu mă supăr. Unde e cea mai apropiată cale de acces vertical?
Voi şti când o voi găsi.
- Lucrezi aici, nu? - Da.
Unde e cea mai apropiată cale de acces vertical?
Scările de serviciu. În cambuză.
Oricât ai câştiga într-un an, dublez suma dacă ne duci acolo acum.
S-a făcut.
Ai un plan, iar acum avem şi o hartă.
- Dacă vii cu mine, ţine pasul. - Haide!
- Mamă, mergem cu ei? - Da, iubitule, haide.
Ramsey! Ştii că trebuie să sigilăm uşile.
- Sigilaţi-le! - Da, să trăiţi!
Nu atinge nimic, iubitule.
Doamne, ştiu că a trecut ceva vreme şi nu prea am ţinut legătura,
dar, te rog, fii alături de mine. Fii alături de mine...
Ce naiba le-ai făcut oamenilor ăstora?
Acoperă-ţi faţa, iubitule.
- Astea sunt scările de serviciu, nu? - Da, după asta.
Fir-ar să fie!
Oameni buni, avem o problemă.
- Ce e pe aici? - Liftul de serviciu.
Găseşte ceva cu care să-l deschidem.
Ce e pe acolo? E o cale de acces?
Alte scări.
Bine, hai să găsim ceva.
Cu grijă. În regulă.
- Ridică partea din faţă. - Gata.
Unu, doi, trei...
Rahat! Ridicaţi-o!
- Nu o lăsaţi să se clatine. - Uşor...
Nu pot să o prind bine.
Dacă trecem pe acolo?
Încolo e zona de divertisment.
Vino să mă ajuţi.
Îl ţinem noi, nu vei păţi nimic.
E-n ordine. Haide.
Haide, du-te.
Acum stai cu spatele la perete. Repede.
- Repede! - Fă o scară.
Sus!
E-n ordine, iubitule!
Trimite copilul. Haide!
Nu te uita în jos.
- Haide! - Asta e. Nu te uita în jos, iubitule.
- E-n ordine. - E-n ordine, fiule.
- Asta e. Uite! - Foarte bine.
Excelent. Ridică mâinile.
- Întinde mâinile spre mine. - Sus.
- Te-am prins. - Bravo!
Haide, Maggie.
Haide.
Bine.
Sus! Unu, doi, trei...
Îl ţin eu.
La naiba!
Ţineţi-vă bine!
- Mulţumesc, frumosule! - Numele meu e Valentin.
Valentin. Ador numele ăsta.
Tu primul! Haide!
Haide, dă-mi mâna.
Dă-mi piciorul.
Te-am prins.
Ţine-te bine!
O să cadă cu amândoi.
- Stai înapoi, iubitule. - Ţine-te bine!
E-n ordine.
- Haide! - Ajutaţi-mă!
Dă-mi drumul la o mână.
Îl pierd.
Scutură-l.
- Scutură-l! - Nu!
- Acum, altfel muriţi amândoi! - Nu!
Îmi pare rău.
- Scutură-l! Acum! - Nu!
- Căpitane... - Pare să fi venit din cambuză.
Probabil că supapele de gaze nu au funcţionat cum trebuie.
- Uşile vor ţine incendiul afară? - Da, căpitane.
Dumnezeu să-i odihnească!
Mă duc să mă uit.
Hai, cred că am găsit o cale.
Haide.
Îţi poţi mişca piciorul?
- Nu simt nimic. - Încearcă să tragi.
Două fete îţi spun cum să te mişti, iar tu nu ai unde să fugi.
Eşti în iad, băiete.
Nu aţi schimbat niciodată un cauciuc?
- Luminează-ne, băiete. - E aprigă...
Nu e bine să tragi, când, de fapt, trebuie să împingi.
- Înţelegeţi? - Grăbeşte-te şi ridică-l!
- Bine. Ţineţi bine! - Trei, doi, unu! Împingeţi!
Hai!
În regulă. Aşa, staţi... Avem o problemă.
- Putem face asta. - Haide!
Trei, doi, unu, împingeţi!
La mulţi ani!
La mulţi ani, fir-ar să fie!
Ce...
- Tati! - E-n regulă, iubito.
Dă-mi apa şi o batistă.
Cred că e doar o tăietură, dar vreau s-o curăţ, oricum.
O să caut o cale de ieşire.
- Chris... - Da?
Îţi mulţumesc foarte mult.
Domnule, eu nu... Ea m-a salvat.
- Te simţi bine? - Mă doare capul.
Poftim, bea asta.
Avem suficientă apă pe aici.
- Numele meu e Nelson. - Elena.
- Cât e de grav? - E foarte grav.
- Erai cu cineva? - Da.
Nu chiar...
Fratele meu e în spital. N-aveam bani să mă duc la New York,
aşa că am cunoscut un tip care lucrează pe vapor.
Mi-a spus că pot sta cu el, până acolo.
Era destul de drăguţ.
- Ce faci? - Mă gândesc.
- Tu? - Mă gândesc.
- La ce ne gândim, mai exact? - Cred că pe aici ajungem sus.
Dar ce e în spatele ei? Stai uşor...
Priveşte.
Conor! Conor, ce faci?
Mamă, pe aici ajungem sus.
Să nu mai pleci niciodată aşa de lângă mine.
E tipul celălalt.
Da, Robert, uşa e foarte fierbinte, dar e singura noastră opţiune.
- Poftim. Ce părere ai? - Hai să încercăm.
Sper că a fost un incendiu rapid, dar toată zonă ar putea fi supraîncălzită.
- Ai fost înrolat pe un submarin? - Nu chiar înrolat...
Acum!
- Un incendiu rapid. - Ai ghicit. E-n regulă.
- Cât timp ai fost în marină? - Prea mult.
Simt că îl cunosc pe tatăl tău.
A fost primar al New York-ului, o vreme, când eram mică.
- Super! - Nu, n-a fost super.
Mai e o cale de acces?
Mă strecor pe vaporul ăsta de zile întregi. Asta e.
Bine. Atunci, urcăm.
- O să reziste? - E posibil. E oţel.
Uitaţi-vă la Tarzan!
Chris! Ce faci? Întoarce-te!
Cred că o să reziste.
Elena! Eşti la jumătate! Haide!
Stai, Chris! Întoarce-te să-l iei pe Conor.
Pune piciorul unde e piciorul meu şi du-te la Robert.
Aşa. Pune mâna acolo.
- Ţine-te bine. Îl iau eu. - Excelent!
N-ar fi rău s-o iei mai uşor cu alcoolul.
- Îl ţii bine, chris? - Da.
Excelent!
- Ai prins-o? - Haide.
E rândul tău, iubito.
Ba nu! E rândul lui Larry norocosul.
- Poftim? - Da, sigur. Scuze...
Am uitat. Marele erou...
A salvat atâtea femei, atâţia copii din incendii...
A fost ales. E un om din popor.
Dar nu mai eşti şeful, nu? Ai renunţat, nu ai rezistat.
Dacă ţin minte bine, nu ţi-ai putut păstra nici soţia.
- Haide. - Tată! Lasă-l... Te rog.
"Tati, te rog... " Haide!
Bine, cum vrei tu. Simte-te bine!
- Haide, treci. - Sunteţi nişte ticăloşi amândoi!
Nu o să vă las să cădeţi cu mine.
Nu înţelegeţi? Eu sunt Larry Norocosul.
Trebuie să ai noroc!
Nu! La dracu'!
Cine trage în noi?
Jen!
Înapoi!
Trebuie să coborâm un nivel şi să găsim altă cale.
Poftim? Să coborâm?
Abia am urcat pe acolo! Nu există altă cale!
Dacă o iei pe acolo, mori.
Nu am căutat pe toate holurile. O să găsim o altă cale.
Robert, tu fă ce vrei, eu trec pe aici.
Nu, stai puţin. Dylan, dacă ai o altă idee, te ascult, dar...
Nu, Robert, nu ştiu o altă cale, eu trec pe aici! Lasă-mă un minut.
Dacă rămâi blocat aici, o să mori. Hai, iubito, să mergem!
- Tati, nu pot. Îmi pare rău. - Poftim?
- Dylan, poţi să mă treci dincolo? - Jen, iubito, ascultă-mă...
Nu! Nu te mai ascult de mult, tată.
Chris m-a cerut în căsătorie.
Îl iubesc. Trebuie să găsesc o cale să merg cu el.
- Nu, Jen, ascultă-mă o secundă. - Nu mă întorc, tată.
Nu vreau să stric terapia de familie, dar mai vreţi să treceţi dincolo?
Da.
V-a fost dor de mine?
- Ce-ţi trebuie? - Trage furtunul.
Ramsey!
Haide! Eu am făcut partea grea.
Nu ştiai nici cum să ajungi acasă de la şcoală,
care era la două străzi depărtare.
Ţin minte, tată.
Haide, Ramsey!
Tati!
Haide, Jen, o să fie bine.
Jenny!
Ce copil nu poate găsi drumul spre casă?
Aveam şapte ani.
Ce zici? Eşti prea mare ca să te car în spate?
Nu şi azi.
În regulă, iubito. Ţine-te bine.
Pornim! Ţine-te bine!
Te-am prins.
Au reuşit.
Vrei să mă loveşti?
Sincer să fiu, te descurci destul de bine, până acum.
Putem merge mai departe?
Da, haide. Asta e calea cea mai bună.
Eşti în siguranţă.
Hai să mergem.
Haide!
Hai, să mergem. Căutaţi o cale de acces!
- E aici o trapă. - Aici!
Dylan, pe aici intră apă!
Înapoi!
O clipă! Am găsit ceva aici.
Apucă-l de colţul celălalt!
Nu putem intră toţi acolo. Nici nu ştim unde se duce.
Dacă stăm aici, ne înecăm. Haide, trebuie să mergem.
Dumnezeule!
Văd un tunel vertical, la vreo zece metri.
Se pare că duce la nivelele superioare.
Chris!
Măcar să-i dau ocazia să-mi tragă un şut...
Stăm bine. Tunelul duce sus.
- Eşti bine, iubitule? - Cred că da.
Nu te opri.
Doamne... Cum naiba ai intrat aici?
Mamă, nu te uita în jos.
- Haide, Nelson, tu urmezi. - Bine.
- Eu rămân ultima, du-te tu. - Nu, Elena, treci acolo!
- O să mai aştept aici puţin. - Elena, e bine, treci în tunel.
Nu pot intra acolo!
- Elena, treci în tunel! - Îmi pare rău, nu pot.
Elena, dacă nu vii tu, nu mergem nici noi.
Poftim?
- Trebuie să vii! - Nu!
Haide, prinde-o! Ai prins-o?
Cred că trebuie să te felicit, Chris.
Mulţumesc, domnule. Mă bucur că v-a spus.
În mod tradiţional, tu ar fi trebuit să vii la mine.
Da, îmi dau seama.
Şi chiar am vrut asta, dar ea m-a pus să promit că nu spun nimic.
E foarte atentă, când vine vorba de dv., domnule.
- Vreau să ies! - Elena, te descurci foarte bine.
Elena, apucă-mă de picior! Apucă-mă de gleznă. Aşa, asta e!
Continuă...
- Poţi s-o faci. Ţine-te bine. - Nu pot să respir.
Nu...
Elena? Acum o să urcăm.
M-am blocat!
Dumnezeule! E blocat! Vreau să ies!
- Vreau să ies de aici! - Calmează-te!
Scoateţi-mă de aici!
Elena, trebuie să te întinzi şi să-l ajuţi.
Haide, întinde-te şi ajută-l. Întinde mâinile.
- Conor, te poţi strecura aici? - Da.
Vreau să ies! Scoateţi-mă de aici!
O să mor!
Simţi şurubul pe partea cealaltă?
- Da. - Întoarce-l spre stânga.
Ai reuşit?
Elena...
Nelson mi-a spus că te duci să-ţi vezi fratele.
- E mai mare sau mai mic? - Mai mic.
- Mai mic? - Da. A fost întotdeauna aşa de mic...
Elena, nu ai vrea ca fratele tău să creadă că nu ai venit.
- Ai înţeles? - Nu!
Întinde-te şi apucă piciorul lui Nelson.
Mi-e prea frică!
- Haide! - Te rog!
Promite-mi că o să-l văd.
- Apucă-l de picior! - Împinge-mi piciorul!
Promite-mi că o să-l văd!
Bine, îţi promit! Îţi promit că o să-l vezi!
Acum, întinde-te!
Aşa...
Împinge!
Respiră! Aşa...
Împinge, Elena!
Împinge-l! Aşa!
Asta e! Da!
Bravo, ai reuşit!
Am reuşit!
Mulţumesc.
Acum urcă!
Repede!
- Haide, încă o dată. - E strâns prea tare.
Dumnezeule!
- Cum merge? - Ne străduim.
Avem nevoie de ceva pe post de şurubelniţă.
- O monedă, un inel, orice! - Nu pot nici să bag mâna în buzunar.
Staţi!
Ce ironie...
Conor, o să faci asta. Nu te teme. Aşa...
Repede!
Grăbiţi-vă!
Întoarce-l spre stânga.
Ajungi? Să nu o scapi.
Haide!
- Merge? - Da.
Dumnezeule!
Nu te teme, iubitule, Dylan e în spatele meu.
E sigilată din partea cealaltă.
- E singura cale de ieşire. - Pe lângă asta...
Încă un tunel de aerisire? Nu, nu din nou.
O clipă. Ce e asta?
Dylan, dă mâna.
Am nevoie de ajutor!
Asta e.
Aveţi idee unde suntem?
Mai sunt două nivele, după ăsta. Haide.
Îl ţineţi bine?
Dumnezeule! Ce e aici?
Rezervorul de balast. Se umple ca să ţină vaporul echilibrat.
Supapa de acolo duce la rezervorul de alături.
Poate că asta e calea de ieşire.
Poate? Mai e şi alta?
O clipă. E o supapă de presiune.
Nu se deschide, dacă nu se aplică o presiune foarte mare.
- Nu ne spune că suntem prinşi aici. - Nu, se va deschide.
- Cum? - Prin inundarea rezervorului.
- Poftim? - Exact.
Nu. Dylan, nici nu ştii dacă se va deschide.
O clipă. O să ne înecăm?
Nu, nu se îneacă nimeni. Supapa se va deschide,
iar apă ne va duce de la un rezervor la altul,
până vom găsi o trapă deschisă.
- Asta e o nebunie! - De unde ştim că e o trapă deschisă?
Sau dacă o vom găsi înainte să rămânem fără aer?
E singura noastră opţiune!
Dar conducta de aer condiţionat? N-am încercat pe acolo.
- Da, hai să mergem pe acolo. - Nu mă pot întoarce.
Îmi pare rău, mergeţi fără mine. Nu pot.
- Mamă, vine apa! - Înapoi!
- Dylan, ascultă-mă! - Trebuie să luăm o decizie.
Sper să ai dreptate. Inundă-l!
- Dumnezeule! - Toată lumea înapoi!
- Poftim? Nu! - Dylan, nu poţi face asta!
Treceţi acolo!
Jen, vino aici, iubito!
- Înapoi! Gata? - Deschide supapa.
Acum! Aici!
- Conor, ţine-te bine. - Nu pot...
Nelson!
Ţineţi-vă bine!
Chris!
Iubito, ţine-te bine! Asta e!
- Înotaţi! - Ţine-te, iubitule!
Îndepărtaţi-vă de trapă!
Eşti bine?
Haide!
Tată!
- Te simţi bine? - Da.
Unde e Dylan?
Dylan!
Unde e Dylan? Îl vedeţi pe undeva?
E o trapă deschisă. Aici!
Luaţi o gură mare de aer. Vom trece pe acolo.
- Respiraţi adânc. - Pe aici.
- E o cale de ieşire? - Sunt sigur că da.
- Maggie! - Bine.
- Maggie, dă-mi-l mie. - Nu, îl ţin eu.
Lasă-mă să-l iau eu. Am fost în echipa de înot, în liceu.
Crede-mă, am grijă de el.
- Unde sunt Nelson şi Elena? - Erau chiar în spatele meu.
Respiră!
Haide!
Hai!
- Nu ai fost în nicio echipă de înot. - Nu.
Cred că e un hol pe aici. Să mergem.
Haide, aşa.
Poftim.
Conor, întoarce-te la Dylan!
O secundă! Staţi!
Ce e?
E o operaţiune de salvare!
Suntem aici!
E cineva acolo?
- Suntem aici! - Ne auziţi?
Suntem aici!
- Ce e asta? - Nimic.
A fost un incendiu fulger.
Încălzeşte aerul rapid, arde plămânii ca pe hârtie.
Aici!
Ce ai găsit?
Pe aici ajungem la prova vasului. E o trapă de acces acolo.
Ceea ce înseamnă că suntem în camera elicelor de la prova.
Ajungem în tuburile elicei şi apoi ieşim afară.
- În regulă. Hai, să mergem. - Hai, asta e calea de ieşire.
Până la capăt şi ieşim prin trapă.
O clipă.
Conor!
- Prova e sub apă. - Ce înseamnă asta?
- Motoarele sunt acolo. - Cât de departe? Putem înota...
Nu, e prea departe.
- Mai putem face ceva, nu? - Tu ce părere ai?
În regulă.
Trebuie să ajungem deasupra apei.
O să găsim o cale de ieşire de aici. Ne împărţim pe perechi.
Căutaţi o cale de ieşire, orice ieşire. Haide!
Hai!
- Ai găsit ceva? - Nimic.
Nu e nicio cale de ieşire.
Nu mor numai cei ce merită asta.
L-ai dat Elenei o şansă. Ne-ai dat tuturor o şansă.
Te-ai descurcat foarte bine.
Ce se aude?
Dumnezeule! Nu din nou! Conor!
Maggie!
S-a eliberat prova. Hai, să mergem!
Acum putem ieşi.
Haide!
Du-te tu.
Maggie!
Dumnezeule!
Maggie!
Eşti rănită?
- Conor! - Eşti teafără?
Maggie, o să-l găsim. Haide!
Conor!
Ăsta trebuie să fie tubul elicei.
Haide, căutaţi o deschizătură.
Ce e asta?
Nu, Nelson!
- L-am prins. Haide! - Ridicaţi-l!
Feriţi-i capul.
Conor!
Mamă!
Chris, vino aici!
Haide, grăbeşte-te! Apa creşte rapid!
Vreau să-ţi arăt ceva. Poftim...
Priveşte aici.
Camera de control a motoarelor
e pe scara asta şi apoi, 50 de metri pe sub apă.
Trebuie să ajungem acolo şi să le oprim.
Nu, o să adunăm mizeriile astea, le aruncăm în elice şi se blochează.
Elicele se învârtesc invers, o să arunce totul înapoi.
Chris, trebuie să le oprim.
Conor!
Iubitule!
- Iubitule! - Sunt aici!
Mamă!
- Maggie, aici! - Iubitule!
Doamne, scumpule! Cum ai ajuns acolo?
- Nu ştiu, dar apa e foarte mare. - Uită-te la mine.
Dylan e aici şi o să te scoatem afară, bine?
S-a scufundat! Conor!
Uită-te la mine! Rămâi cu mine!
Nu pot! Nu pot sta în picioare.
Nu găsesc o trapă de acces.
Uită-te la mine!
- Nu pot! - Ba da, poţi.
- Nu pot sta în picioare, mamă! - Ba da, poţi.
Nimeni nu poate înota aşa de mult, vom găsi o altă cale!
- Ştii cât de mult te iubesc. - Da, dar nu face asta!
Tată! Te rog!
Nu veţi reuşi, domnule.
Nu veţi reuşi, pur şi simplu. E ridicol, e prea departe, ştiţi asta.
Dar cred că eu voi reuşi. Pot s-o fac cu o singură gură de aer.
Cum o să te mai întorci? Ai rămâne deja fără aer.
Jen, unul dintre noi trebuie să facă asta.
Trebuie s-o facă cel cu cele mai mari şanse de reuşită, iar acela sunt eu.
Spune-mi că mă înşel.
- Tată! - Ai dreptate.
Chris... Mulţumesc.
Draga mea, vreau să-mi spui că mă iubeşti.
Trebuie să aud asta. E tot ce contează.
Domnule, trebuie să-mi spuneţi cum să...
Tată!
Nu! Tată!
- Nimic. - Nu, te rog!
Iubitule, apa va creşte, dar eu sunt aici.
Sunt în spatele acestui grilaj.
Mamă, te iubesc!
Trebuie să fii puternic. Te iubesc, sunt aici, lângă tine.
Dylan!
OPRIRE DE URGENŢĂ
TRIBORD
BABORD
- Conor! - Mamă!
Jenny, ascultă!
Haide!
Aici.
Robert!
Dylan, aici!
- Unde e Robert? - Motoarele funcţionau.
Camera de control e sub apă. Nu m-a lăsat să mă duc...
Le-a oprit el.
De cât timp a plecat?
Ce e asta?
De ce continuă să funcţioneze?
Le-a pornit în sens invers. Aspiră apa.
Putem arunca cablurile în elice!
E un geniu!
Chris! Rezervorul roşu!
Înapoi!
Nu!
Nu pot.
Nu!
Dylan!
Dylan, nu!
- Haide, dă-mi-l pe Conor! - Îl iau eu.
Haide. Stai acolo!
Haide, Jen, trebuie să mergem!
Jen, trebuie să mergem! Haide!
Trebuie să sărim.
Duceţi-vă la barcă.
Ţine-te bine, iubitule.
Poţi să-l apuci tu? L-ai prins bine?
- Mişcaţi-vă! - Dumnezeule!
Nu! Haide!
Vâsliţi!
Sunteţi gata?
Lumină de semnalizare!
Dylan, uite-i acolo!
Uite, mamă!
Mamă!
Suntem aici!
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania