Traducerea şi adaptarea ***Răzvan*** Corectura Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Programul de Protecţie a Prinţeselor
Fă ce vrei să faci
Fii ce vrei să fii
Libertatea nu-i un mister
Spune ce vrei să spui
Mâine e o altă zi
Dar uite veştile
Nimeni nu te opreşte
Fă ce vrei să faci
Da!
Tocmai ai...
Bună, Donny.
Carter.
Aşa. Cât costă?
Nu. Nu costă nimic. Un târg e un târg.
Momeală pe gratis dacă nu mai trebuie să iau niciodată autobuzul.
Grozav.
- Carter, pot vorbi cu tine? - Da.
Deci, te-a invitat la bal?
Tată! Nu mă face de ruşine!
Sunt tatăl tău. E slujba mea. Să vii acasă după şcoală!
Avem mult de lucru pe aici.
Da.
Ce faceţi aici?
Donny ne duce până când îmi cumpăr o nouă maşină. Nu-i grozav?
Ba da. Nu e loc şi pentru mine.
Sigur că e. Haide, urcă-te!
Nu, are dreptate. Brooke deja îmi şifonează
îmbrăcămintea de după prânz.
Nu, nu fac asta!
Chelsea, e liceu, nu Vegas. Nu ai nevoie de haine de schimb.
Aşa e.
Dar tu te-ai putea gândi la asta.
Îmi pare rău, Carter. Mulţumesc pentru momeală.
- Ne mai vedem. - Pa!
Fă ce vrei să faci
Fii ce vrei să fii
Libertatea nu e un mister
Spune ce vrei să spui
Mâine e o altă zi
Nu pot să le suport. Sunt atât de... "prinţese".
Ai zis asta ca şi cum e un lucru rău.
Carter, sunt adolescente. Probabil sunt doar geloase.
Da, sunt sigură că nu sunt.
Sunt Manson. Da, dle.
Nu, dle.
Chiar într-acolo.
Iar pleci?
Maxim două zile. Nu-i mare lucru. E o operaţiune obişnuită.
Da, aşa spui întotdeauna.
Să ai grijă de tine. Bine?
Întotdeauna.
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org
Noi doi, tovarăşe.
Noi doi, tată.
Înălţimea Sa Regală. Rosalinda Marie Montoya Fiore.
Prinţesă de Costa Luna.
Şi umbli şi umbli ca şi cum supuşii tăi plini de adoraţie îţi urează "bun-venit".
Dimitri, încoronarea mea va avea loc peste o lună.
De ce trebuie să exersăm acum?
Repetiţia are scopul ca totul să fie perfect.
Prinţesă, ce rochie frumoasă porţi pentru încoronare.
Cine, îmi permiteţi să întreb, a făcut-o?
Dv,, dle Elegante.
- Deci eu. Sunt strălucit, nu? - Da.
Mulţumesc că ai venit să o ajuţi pe Rosalinda.
Acum că soţul meu s-a dus,
numai ea poate deveni regina Costei Luna.
Dar e prea mult pentru o fată atât de tânără.
Şi mă tem că Generalul Kane va profita de asta.
Nu, voi fi aici, Sophia. O voi proteja ca şi cum ar fi fiica mea.
Ştiu că o vei face, maior Wilson. Ştiu că o vei face.
Pare să fie muzica ta.
Întoarce-te cu faţa către supuşi, Rosalinda.
Onoraţi musafiri, prieteni de familie,
v-o prezint pe Prinţesa Rosalinda Marie Montoya Fiore,
moştenitoarea tronului din Costa Luna.
Ea doreşte să vă fie regină.
Dacă vreo persoană are ceva de obiectat
să vină în faţă şi să se facă auzită.
Eu obiectez.
Prinţesa e prea tânără ca să fie regină.
Costa Luna şi Costa Estrella sunt două ţări mici
care trebuie să se unească şi să reziste în faţa lumii.
De aceea, pentru binele ambelor ţări, eu, Generalul Magnus Kane,
mă declar Preşedintele Republicii Coastelor.
Puneţi mâna pe ei!
- Ce? - A venit momentul.
Du-te acum cu maiorul Mason! Du-te acum!
Repede, regina mea, trebuie să plecăm acum!
Cine eşti? Unde mă duci?
Sunt aici ca să te protejez, dar trebuie să ai încredere în mine.
Dar cum rămâne cu mama mea?
Se va întâlni cu noi dar trebuie să ne grăbim.
- Eşti bine, mamă? - Da, draga mea. Da.
Ştiam că generalul Kane va încerca aşa ceva,
aşa că am urzit un plan ca să te protejez.
Trebuie să ai încredere în maiorul Mason.
Trebuie să faci tot ce spune el.
Îmi promiţi că vei face asta?
- Da, mamă. Promit. - Trebuie să ne mişcăm!
- Bine, haide! - Mamă, unde mergem?
Nu, nu "noi", fiica mea. Tu.
Generalul va spune că ai abandonat ţara
dar eu trebuie să rămân pentru ca oamenii să ştie
că te vei întoarce când e sigur.
Nu! Nu fără tine!
Poftim.
Ca indiferent ce s-ar întâmpla, să nu uiţi niciodată că eşti prinţesă.
Nu-ţi face griji, frumoasa mea regină. Vom fi împreună în curând.
Trebuie să plecăm. Să plecăm!
Repede! Înăuntru!
Du-te!
Nu o vei găsi niciodată!
Cât timp e în libertate va exista speranţă pentru Costa Luna.
Nu aş putea să fiu mai de acord.
Dar Prinţesa e doar o fată, dnă. Ea va lua legătura cu mama ei.
Şi când o va face, o voi aduce înapoi în Costa Luna
unde va putrezi într-o celulă mică şi murdară alături de mama ei.
Amândouă veţi deveni un simbol tragic al inutilităţii
pentru cei care mă vor înfrunta.
Luaţi-o!
Ce e locul acesta?
Vei vedea.
Uşa se deschide.
Uşa se închide.
Ce? Unde sunt? E un fel de închisoare?
Nu închisoare, protecţie.
Prinţesă Rosalinda Marie Montoya Fiore,
eşti în siguranţă, în custodia
Programului Internaţional de Protecţie a Prinţeselor, PPP.
Nu am auzit de aşa ceva.
Nimeni nu aude de noi până când e nevoie de noi. Bine lucrat, Maior.
Mulţumesc, dnă Director.
Nivelul trei. Securitatea.
Acum vei fi în siguranţă, Prinţesă.
Cât timp stau aici?
Până când eşti pregătită pentru etapa a patra.
Etapa a patra? Care e etapa întâi?
Extracţia. Asta te-a adus aici.
- Etapa a doua? - Tranziţia.
- Tranziţia la ce? - La etapa a treia.
De ce nu intri? Îţi voi explica totul.
Bun venit, Rosalinda, în centrul operaţional
al Programului de Protecţie al Prinţeselor.
O agenţie secretă înfiinţată de familiile regale din lume.
Oferim protecţie în mod activ pentru 29 de prinţese
care au fost ameninţate într-un fel sau altul.
- Chloe, îmi permiţi? - Desigur, dnă Director.
Aceasta e Prinţesa Chandra.
În luna ianuarie, Maiorul Mason a salvat-o de o lovitură politică.
Am plasat-o într-un loc în care nimeni nu o va găsi.
Să spunem că e mai departe de nord decât era obişnuită.
- Îngheaţă! - Probabil. Dar e în siguranţă.
Să mergem, da?
Te rog.
Chloe, raportează!
"Prinţesa 383 a avut o extracţie reuşită".
"Ajunge în 100 de ore".
"Prinţesa 299 încă respinge toate încercările de transformare".
"Şi prinţesa 107 are nevoie de serviciile noastre".
Cum rămâne cu mine? Unde mă trimiteţi?
Nicăieri, deocamdată. Mai întâi trebuie să treci prin
etapa a treia. Transformarea.
Mai întâi începem cu părul. Apoi cu garderoba
până când veţi deveni prinţese de nerecunoscut.
Nu! Opriţi-vă!
Nu vă cunosc pe niciunul.
Vreau să vorbesc cu Maiorul Mason. Am încredere doar în el.
Totul e bine?
Du-mă înapoi în ţara mea!
Prinţesă, îmi pare rău dar Generalul Kane a preluat controlul asupra ţării
şi a instaurat comanda guvernului său.
- Dar trebuie să mă întorc. - Şi o vei face.
Imediat ce găsim un mod legal de a-l înlătura.
Între timp, trebuie să ne laşi să te protejăm.
Dar cum rămâne cu mama mea? Cine îmi protejează mama?
Tu. Cât timp eşti în Protecţia Prinţeselor
mama ta va fi în siguranţă. Te rog.
Generalul Kane speră să iei legătura cu el
ca să ştie unde să te găsească.
Dacă mă găseşte?
Va face un exemplu din tine trimiţându-te la închisoare
sau să munceşti la o fermă.
Şi Costa Luna va deveni o parte din regatul lui personal.
Iar adevărata ei familie regală va fi doar o amintire.
Concluzia: dacă îţi pasă de ţara ta şi de siguranţa mamei tale
nimeni nu poate să ştie cine eşti cu adevărat.
Puteţi începe.
Bine lucrat.
De acum înainte tu nu mai eşti prinţesă.
Acum eşti Rosie Gonzalez, o fată americană normală.
Ce se întâmplă acum?
- Etapa a patra. Transferul. - Unde?
Undeva unde Generalul Kane nu se va gândi
să o caute pe Prinţesa Costei Luna.
Bun-venit în Louisiana, Rosie.
Vino.
Bun-venit în noua ta casă. Pentru o vreme, cel puţin.
Dă-mi voie să deschid uşa.
Iată, drăguţo.
Mulţumesc, Helen.
Se pare că cineva s-a întors acasă.
Ne vedem mâine!
Tată?
- Bună. - Salut.
- Cine eşti? - Rosa... Rosie.
Eşti sigură? Pentru că nu pari sigură.
Rosie. Sunt sigură.
Bine. Şi ce cauţi aici?
- Maiorul Mason mi-a dat camera. - Chiar?
- Da, a fost foarte drăguţ. - Drăguţ?
Desigur, spaţiul pare mai mic decât cel cu care sunt obişnuită
dar va fi mai mare de îndată ce patul ăla în plus va fi mutat.
Nu e în plus. E al meu. Mă scuzi un moment?
Da, eşti scuzată.
Tovarăşe!
Nu mă lua cu "tovarăşe"!
Ai cunoscut-o pe Rosie?
Da. Cine e şi de ce e în camera mea?
A trebuit să o aduc aici. Dna Director nu mi-a dat de ales.
Bine. Doar că, ştii tu, un tată normal
ar merge într-o ţară străină într-o misiune secretă
şi i-ar aduce fiicei sale un tricou, nu o persoană.
Trebuia să mă fi avertizat.
Carter, n-am avut de ales. Are încredere doar în mine.
Da, cunosc sentimentul.
E complicat ce fac eu.
Dar dacă m-aş fi gândit o secundă că ne-ar răni familia...
Tată, am înţeles.
- Deci, te bagi? - Am de ales?
Bun, pentru că voi avea nevoie de ajutorul tău.
Trebuia să stea aici o vreme, fără să fie detectată.
Şi ca să se întâmple asta,
trebuie să se obişnuiască cu viaţa de adolescent american.
Da, nu, nu se va întâmpla, tată. E o prinţesă.
- Bine. Cine trebuie să spun că e? - Verişoara ta.
Carter, mulţumesc. Dacă ne facem treaba cum trebuie
va pleca imediat de aici şi se va întoarce înapoi în ţara ei.
- Bine. Deci, până marţi? - Va fi în curând. Promit.
- Suntem tot noi doi, tovarăşe? - Nu.
- Haide! - Nu!
- E bine? Te vei duce... - Nu!
-... în apă dacă nu spui "da". - Pune-mă jos!
- Bine.
- Mi-ai dat o durere de cap. - Fii drăguţă.
Ai făcut alte aranjamente pentru dormit?
Uite. Camera nu e a ta. E a noastră. O împărţim.
- O împărţim? - O împărţim.
Ştiu că, probabil, e un concept străin pentru o prinţesă,
dar înseamnă că tu primeşti o parte din cameră
şi eu o primesc pe cealaltă.
Aşa că stai în partea ta!
Nu vreau asta.
E bine.
Am crezut că prinţesele au haine făcute de designeri şi alte lucruri.
A trebuit să lase totul în urmă.
Dar mă gândeam că îi poţi împrumuta tu nişte lucruri de la tine.
Da, sigur. De ce nu?
Mulţumesc. Acum, încearcă din nou.
- După mâna asta. - Nu, acum.
Şi nu te uita la cărţile mele!
Bine, bucătăria se închide. E ultima şansă să mănânci ceva.
Nu, mulţumesc. Vreau să dorm.
Bine.
Poţi să mă ajuţi să mă pregătesc pentru pat?
- Dacă pot? - Da.
Am nevoie de un halat de noapte. Preferabil de mătase şi roz.
Mătase roz. Dă-mi voie să văd ce am.
Poftim.
Unde e baia?
Pot să folosesc baia ta?
Da, sus, prima uşă pe dreapta.
Mulţumesc.
Bine, în fine.
Ce s-a întâmplat?
Haide!
Nu sunt şopârle acolo de unde eşti tu?
Poate, dar nu le-am văzut niciodată. De aceea îl avem pe Henry.
Aveţi un vânător regal de reptile?
Da. Şi ar trebui să îţi iei şi tu unul.
Noapte bună.
Va fi bine.
Nu. Va fi o pacoste regală.
- Bună dimineaţa. - Salut.
Salut.
- Suc? - Da.
Bine. Poftim. Cafeaua e gata?
Bun.
Nu fi timidă, Rosie! Ia orice arată bine!
- Autobuzul e aici - Sigur nu vrei să te duc?
Da, voi fi bine. Vii?
Unde mergem?
La şcoală. Ai 16 ani, deci mergi la şcoală.
Şcoală. Desigur.
La revedere!
- 'Neaţa, draga mea. - Salut, Helen.
- Cine e? - E doar verişoara mea.
- Nu mai spune. - Bună!
Nu eşti o drăguţă?
Sunt Rosie.
Şi eu am întârziat. Du-te şi prinde un loc cât de repede poţi.
Încercare de a suna. Codificarea semnalului în curs.
Legătura cu PPP a fost stabilită.
Sunt dna Director. Care e raportul?
Prinţesa 379 e pe poziţie. Etapa a patra e completă.
- E în siguranţă? - Afirmativ, absolut.
Fata nu se poate abţine...
Ar putea fi asta regina?
Evident că nu, Ed.
Poate aceasta e regina.
Teoretic, nu. Oricum, încă nu.
Frumos. Cinstit. Îmi place.
Apropo, sunt Ed. Tu eşti...
- Rosie. - Rosie.
Fac un documentar.
Ascultă: "Drumul greu de la ţăranul modest"
"către regina balului".
Regina balului? Ce înseamnă asta?
Tu nu... Nu ai auzit niciodată de "banchet"?
Nu. Nu exista aşa ceva acolo de unde vin eu.
Chiar? De unde vii?
E din Iowa. E... Ce faci?
- Mă duc la şcoală. - Pa!
Da, şi ar trebui să te porţi ca o fată americană normală.
Trebuie să fii în armonie cu totul.
- Încerc. - Încearcă mai din greu.
Iat-o, Prinţesa Carter.
- Stai jos! - O face pe şefa.
Stai!
Îmi place aşa.
Scuză-mă, îmi permiţi să iau locul acesta?
Îmi pare rău, dar cred că e proprietatea şcolii.
Da, sigur.
Mulţumesc mult.
Ce? E tare.
- Bună ziua, elevi. - Bună, dră.
Ce mai faceţi astăzi?
Trebuie să fie eleva nouă. Verişoara lui Carter Mason.
- Ai făcut franceză de unde ai venit? - Da, îmi place franceza.
E o limbă frumoasă.
Vorbesc franceză, spaniolă, portugheză, italiană şi japoneză.
Engleza îmi place cel mai mult pentru că sunt americană.
Dră Devereux, dv. vă place să locuiţi în Statele Unite?
Da, mulţumesc Rosie.
Unde eşti tu oare, mica mea prinţesă?
Sophia. Mulţumesc că mi te-ai alăturat. Ceva veşti de la Rosalinda?
Nu. Şi nu vor fi niciodată.
Acum. Nu trebuie să gândim negativ.
Poate ar trebui să avem gânduri frumoase. Pot să încep?
Îmi imaginez un general tânăr şi frumos.
Şi el... Stă pe un tron.
Supuşii îl copleşesc cu adoraţie.
Şi ce să vezi? Îl încoronează drept regele lor.
Nu vei fi niciodată regele Costei Luna, nu cât trăiesc eu.
Îmi distrugi gândurile fericite. Luaţi-o!
Ce vezi este ce primeşti Când te uiţi la mine
Îi voi spune cum e Categoric
Pot să spun Că m-ai privit în ochi
Că nu eşti precum ceilalţi băieţi
Nu te muta!
Înapoi la rând!
- Pardon? - Astea sunt regulile. Nu te muţi!
Desigur, atunci nu o voi face.
Rosie, hai cu mine!
- Bună ziua, dnă. - Bună ziua, dră.
Trebuie să alegi ceva.
- Ce e aia? - Carne misterioasă.
Carne misterioasă.
Atunci iau din aceia. Ce sunt?
Un hamburger?
Mulţumesc, dnă.
Următorul!
Îmi scapă cumva ceva aici?
Mărturisire sinceră. Vei mânca mâncarea aia nasoală?
Când râd simt gustul lacrimilor
Uneori vreau doar să dispar
Sunt confuză, neînţeleasă
Nu pot să fiu liberă.
Doar eu mă simt aşa?
Încerc să nu fiu pe dinafară unde sunt
Nu pot să aştept să văd ce e bine?
Se pare că toţi zburăm fără să vedem
Uită-te la ea. Cine se crede?
Ştiu. Crede că e verişoara lui Carter.
A fost piciorul tău? Îmi pare rău.
Poate că e o ratată precum verişoara ei dar e periculoasă.
- Chiar? De ce? - Vorbeşti serios? Uită-te la ea!
Ştiu. Îmi place la nebunie părul.
Ce faci?
Mănânc un hamburger. Ai gustat vreodată unul?
Da. Şi ca să ştii, în Iowa sunt hamburgeri.
Da.
- Trebuie să te integrezi. - Asta fac.
Vorbind fluent franceză în clasă?
Şi mâncând un hamburger ca şi cum ai lua ceaiul cu Regina?
- Cum ar trebui să-l mănânc? - Aşa!
Merge.
Poftim.
Opreşte-te!
Acum!
- Aşa? - E perfect.
Vă puteţi îndrepta atenţia spre mine? Am de făcut un anunţ.
Putem să luăm loc şi să ne liniştim, vă rog?
Luni vom afla nominalizările
pentru Curtea Balului.
Cele nominalizate trebuie să fie fete cu un caracter exemplar.
Amabile, inteligente, cinstite, membri caritabili
ai comunităţii Lake Monroe.
Cele trei fete cu cele mai multe voturi
vor deveni prinţesele voastre ale balului.
Mai e... mai e...
Vineri seara la balul anual
una din aceste fete norocoase va fi încoronată
ca Regina balului liceului Lake Monroe.
Da!
Mulţumesc.
Voi votaţi pentru regalitate aici?
Este democraţie. Noi votăm.
Oricine poate fi prinţesă? Chiar şi tu?
Teoretic.
Scuzaţi-mă! Îmi puteţi acorda atenţia voastră?
- Ce faci? Stai jos! - Nu.
Vreau să îmi nominalizez verişoara, Carter Mason, pentru a vă fi regină.
Cred că ar fi un conducător excelent.
Carter?
Da, sigur.
- Carter. Carter! - Carter? E hilar.
A fost pe bune?
Omule.
Se pare că eu sunt regina.
Carter!
- Carter! - Lasă-mă în pace!
Îţi ordon să te opreşti!
Îmi ordoni? Îmi ordoni.
Îţi ordon să faci o plimbare lungă pe un dig scurt.
Nu-mi poţi ordona să fac nimic!
Pariezi? Acum eşti în regatul meu.
Bine.
Ce se întâmplă?
Tată, nu poate să o facă. Nu se poate purta normal.
- Sunt normală. - Chiar? Bine.
O persoană normală care nu a mai văzut un hamburger
poate să comande unul în şase limbi?
Chiar? Ai făcut asta?
Întotdeauna vorbesc cu supuşii mei în limba lor nativă.
Nu sunt supuşii tăi. Sunt doamne care servesc prânzul, bine?
Tată, nu poţi să vezi că nu va merge?
Carter, va merge, bine? Trebuie să-i acordăm puţin timp.
Va funcţiona.
Azi va fi iar o zi foarte călduroasă...
- Salut, Ernie. - Salut, Carter.
- Bună. - Grozav.
Bună dimineaţa, Carter. Ce faci?
Treburile casei.
- Treburile casei? Nu pricep. - Nu, sigur că nu.
Poate le-aş putea învăţa. M-ai putea învăţa.
Ştii, e cea mai bună idee pe care ai avut-o.
Ce ar trebui să fac?
O vom lua cu încetul. Inventarul.
- Inventarul? - Socoteala.
Numeri ce e aici şi pui aici. Distrează-te!
Şi când ai terminat, acolo e un raft întreg.
Unul.
- Totul e bine? - Da. Minunat.
- Ai luat pensula? - Da.
Rămâi deasupra liniei aceleia.
- Ce linie. - Chiar acolo.
Bine.
Carter, ce face Roşie în magazinul de momeală?
Treburi menajere.
Tată!
Rosie!
- Eşti bine? - Sunt bine.
Cred că trebuie să fac o baie.
Carter, de ce nu continui să faci curat pe aici? Bine?
- De ce eu? Ea a făcut asta. - Hai, tovarăşe. Te ajut.
- Bine. Nu e amuzant. - Da, hai.
- Ştii că e puţin amuzant. - Bine. Hai, începem!
- Şi tu vrei să râzi. - Nu, nu vreau.
- Ba da, vrei. - E serios. Haide!
- Ce vrei diseară la cină? - Pizza.
Pizza? Am mâncat seara trecută. Ce zici... Ce zici de hamburgeri?
Ce zici de asta? Pizza şi hamburgeri.
- Pizza şi hamburgeri. - Da. Vreau să le fac pe ambele.
- Unul ca aperitiv sau împreună? - Nu ştiu.
Nu am ştiut că încă avem toate lucrurile astea.
- Ce-i asta? - O cină propriu-zisă.
Pentru a vă mulţumi pentru că m-aţi ajutat să curăţ mizeria
pe care am făcut-o în magazinul vostru de gândaci.
- E momeală. - Mi-am dat seama.
Bine.
- Aici. Dă-mi voie. - Nu.
Mulţumesc, dar în seara aceasta eu vă servesc.
Nu voi refuza.
E pentru tine.
- Pentru mine? - Da.
Să o port? Bine. În regulă.
Haide, Carter!
Deci, găteşti? Credeam că ai servitori pentru asta.
De fapt, mama mea era ţărancă când era mică.
Aşa că m-a învăţat multe reţete culinare.
Orez şi pui a la Fiore.
Da, parcă e o fantezie.
- De ce nu comandăm pizza? - Nu, e pui şi orez.
Fantastic. Pune-l, Rosie!
Ştii, nu am avut o masă făcută acasă de când...
De o veşnicie.
Da.
Să mâncăm cu poftă.
- Vă place? - Asta...
E foarte, foarte bun. Nu am ştiut că ştii să găteşti.
- Mulţumesc. - E minunat. Eşti fantastică.
Mulţumesc. Doriţi un rulou?
- Ai făcut şi rulouri? - Da.
- Nu am ştiut. - Da.
Trebuie să fie frumos să joci rolul ţăranului pentru o zi.
Vrei să mă scuzaţi?
Nu mă cunoşti, Carter.
Care-i marea scofală?
Te vei întoarce la servitorii tăi,
la bucătarul tău personal şi la profesorii privaţi în curând.
Cât de multe ţi-a zis tatăl tău despre mine?
În afară de ceea ce e evident?
Cred că suntem în faza detaliilor absolut necesare.
Cred că trebuie să ştii că numele meu e Rosalinda Marie Montoya Fiore.
- Sunt o prinţesă. - Nici glumă.
Vin de pe o insulă mică numită Costa Luna.
- Nu am auzit de ea. - Nu se află pe majoritatea hărţilor.
E foarte mică şi fără importanţă pentru ţările mari,
dar foarte importantă pentru mine.
Când tatăl meu a murit, mi-a lăsat mie Costa Luna.
Nu trebuie să-mi spui.
Cu o lună înainte de încoronarea mea, palatul nostru a fost atacat.
Tatăl tău a fost foarte curajos.
Şi-a riscat viaţa lui pentru tine, ştiu asta.
Asta face. Salvează prinţese sărmane şi asuprite.
Ţi-a zis că a trebuit să o lăsăm pe mama în urmă?
Bărbatul care a invadat Costa Luna o ţine pe post de ostatică.
N-am ştiu.
Mi-au zis că doar dacă devin Rosie Gonzalez
ea se va afla în siguranţă.
Opreşte-te! E în regulă!
Îmi pare rău de orice am făcut ca să îţi fiu antipatică, Carter.
Voi încerca să mă integrez. Voi încerca să fiu din Iowa.
E singurul mod prin care pot să-i salvez viaţa mamei mele.
Să o luăm de la început.
Mi-ar plăcea.
Dar trebuie să o laşi mai moale cu "prinţesa".
E chiar enervant.
Absolut. Te rog, vreau doar să fiu o adolescentă americancă obişnuită.
Ştii ce? Cred că putem aranja asta.
Îmi place locul acesta. Ce e?
E o popicărie. E un joc de popice.
Fă doar ce fac eu şi te rog să nu atragi atenţia spre tine, te rog.
Sigur.
- Mulţumesc. - Sigur.
- Carter! Ce faci? - Bună, Ed.
- Bună. Ce mai faci, Rosie? - Sunt bine, mulţumesc.
- Ce să fie? - Joc de popice, te rog.
Fără glumă.
Vine un cinci şi jumătate.
- Mulţumesc. - Sigur.
- Ce mărime? - Scuză-mă?
Picioarele tale. Ce mărime?
Nu ştiu. Toţi pantofii mei sunt făcuţi pentru mine.
Ce şoc. Dă-i nişte pantofi.
Bine.
Înălţimea Ta.
Mulţumesc, Edward?
- De fapt e Edwin. - Edwin. E un nume minunat.
Mulţumesc. A fost o plăcere să vă servesc, dna mea.
Bine. Mulţumesc, Romeo.
Bine.
Nu te integrezi. Ia o minge!
Aţi văzut asta?
Da. Nimeni nu face asta pentru noi.
O fac de acum.
- Nu eşti legată la şireturi. - Să nu faci un pas greşit.
Să ai grijă!
Donny, nu trebuie să i-o cari tu.
Poate şi singură, ca o persoană normală.
- Voi lua asta. - Cum spui tu...
- Carter. - Da.
- Donny e iubitul tău? - Ce? Nu, e doar un prieten.
Dar e foarte special pentru tine.
Am văzut cum l-ai privit. E exact cum te priveşte Ed.
Bine, clar că nu eşti de aici aşa că aruncă. Eşti prima.
Cum câştig?
Câştigi dacă dobori acele popice albe.
Bine, sunt gata.
- Ce? - Poţi să tragi la ţintă.
Poţi să "tragi" singură.
Imposibil.
Frumoasă lovitură, Rosie.
Ai terminat deja, Carter?
Da. Banda noastră devine cam aglomerată.
Nu-ţi prea place de verişoara ta, nu?
Nu, doar că... Uneori poate să fie, ştii tu, o..
Prinţesă. Poate să câştige.
Devine populară.
Voturile sunt luni. Nu o putem lăsa să ajungă mai populară decât noi.
Într-o situaţie ca asta un singur lucru e de făcut.
Scuză-mă! Roe!
Eşti un talent înnăscut. Ne arăţi cum să lovim aşa?
- Sigur. Dar mă cheamă Rosie. - Roe e porecla pe care ţi-am dat-o.
Tuturor prietenilor noştri le dăm porecle. Ea e Chels.
Şi ea e Brookie şi tu eşti Roe. Acum eşti una din noi.
- Carter? - Ce?
De ce îţi pasă atât de mult de băiatul ăsta Donny?
Cine zice că îmi pasă?
Bine. Am fost îndrăgostită lulea de el din clasa a treia
când m-a sărutat sub coşul de basket.
- Asta vrei să auzi? - E drăguţ.
Ca un prinţ.
Mă întreb dacă e frumos şi în interior.
Mergem şi mâine la popice?
Nu pot. Lucrez la baraca de momeală.
Nu am mai lucrat. E normal?
Da. Mulţi copii au slujbe.
- Atunci te voi ajuta. - Nu poţi.
- De ce nu? - Pentru că e a mea.
Nu poţi avea orice îmi aparţine.
Chiar vrei aşa de mult o slujbă? Găseşte-ţi singură una.
Bine.
Noapte bună, Carter.
Mulţumesc că mi-ai dat această slujbă, Chelsea.
Nicio problemă, Roe. Tata deţine cam 17 Udderlys prin tot sudul.
- El e Regele. - Tatăl tău e rege?
Al iaurtului îngheţat. Şi încă ceva.
Trebuie să porţi asta.
Acestea sunt maşinăriile de iaurt îngheţat.
Tragi de mâner şi când vine
pui doar puţin deasupra în spirală şi eşti gata, bine?
- În spirală? - Va fi grozav.
Şi toţi prietenii tăi vor fi aici ca să te susţină.
Toţi vrem să reuşeşti la prima ta slujbă
Mulţumesc mult.
Ed!
Aici e, lume.
O viitoare prinţesă a balului în Lake Monroe, Louisiana.
Vă întrebaţi cine este această frumuseţe naturală?
Vrei să pleci? Muncesc.
E Carter Mason.
Identitate secretă? Fata Momeală.
Atât de încrezătoare în regalitatea ei naturală,
este complet lipsită de frică să se descurce cu orice creatură oribilă...
Nu e... Nu pe cameră, te rog.
Atunci opreşte-o.
Nu.
Azi e ultima mea zi în care să fac filmarea "de dinainte".
Votul pentru prinţese este mâine.
Atunci du-te şi filmează-le pe Chelsea sau pe Brooke.
Nu, am multe filmări cu ele.
- Mă plătesc ca să le filmez. - De aceea faci asta?
- Pentru bani? - Absolut.
Sunt singurul elev în ultimul an din Lake Monroe care nu are maşină.
Normal.
Tu chiar urăşti toată chestia cu prinţesa, nu?
Nu o urăsc. Cred că e superficială.
Fetelor precum Chelsea şi Brooke le pasă doar de pantofi.
Ca şi cum dacă poartă hainele care trebuie sunt superioare.
Vreau să fac ceva mult mai important cu viaţa mea,
ca tatăl meu.
Da, el vinde nişte momeală bestială.
Aşa e.
Vorbind de prinţese, unde e Roşie?
De unde să ştiu?
Cred că am găsit-o.
Deja aştept de zece minute.
Nu am toată ziua.
O secundă.
Staţi!
Nu.
Nu e mare filosofie.
Hai! Pentru ce te plătesc?
Parcă aştept dintotdeauna.
Haide, Chels. Moare acolo. Ajut-o!
Ai dreptate. Brookie, ar trebui să intrăm.
Vai, Chels. Dacă pedichiura noastră ar fi fost uscată.
Bine.
Bull, mi-ai face un mare favor?
Da.
Stai! De unde ştiu că e cea corectă?
E mare şi roşie. Nu ai cum să nu o vezi.
Nu-mi vine să cred. E ridicol.
- Îmi vreau iaurtul, bine? - Ai nevoie de ajutor sau ce?
Alo?
Trebuie să plec!
Nu.
Ce faci?
Eşti bine? Hai aici, Rosie.
- Ai zis să-mi iau o slujbă. - Nu asta. E pentru rataţi.
Crede-mă, am avut şi eu slujba asta. Magazinul de momeală e un progres.
Priveşte!
- Ce se întâmplă? - Chelsea ţi-a întins capcana.
I-a chemat aici pe toţi oamenii ca să vadă cum te faci de râs.
Carter, e bine.
Nu sunt o proastă.
Nu poate să facă din mine ceea ce nu sunt.
Rosie, trebuie să facem ceva.
Îi voi întoarce celălalt obraz pentru că asta fac prinţesele.
Tatăl tău, Regele Iaurturilor,
ar fi foarte dezamăgit de tine.
Ei bine, eu nu sunt o prinţesă.
Nu poate să fie o prinţesă.
Nu te speria dar cam poate.
Am primit cam zece mesaje.
Toţi cred că e minunată.
Mâine, când şcoala votează pentru cele trei prinţese
ea ar putea fi una din ele.
- Şi dacă primeşte destule voturi... - Nu o spune!
Ar putea să devină regină.
Nu, eu sunt regina! E destinul meu.
E cam nesigur acum.
Mai bine mănânc hidrocarburi decât să o văd că-mi poartă coroana.
- Trebuie să o oprim! - Cum?
Dacă nu devine prinţesă nu poate să devină regină, nu?
Nu sunt sigură unde vrei să ajungi.
Ia-ţi telefonul! Avem multe mesaje de scris.
E o abilitate pe care majoritatea americanilor
o învaţă în clasa a treia.
- Niciodată nu e târziu să o înveţi. - Sunt gata să încerc.
Baftă!
Frumos.
Bine, apoi vom lucra la statul cocoşat,
rotirea ochilor şi vorbitul obraznic cu tata.
Dacă dl Elegante m-ar vedea acum ar fi furios pe mine.
- Cine e? - Designerul meu regal de rochii.
Glumeşti, nu?
Nu. E un prieten apropiat familiei.
Dacă ar fi o urgenţă, el ar fi primul pe care l-aş suna.
Trebuie să fie frumos să fii regină.
De fapt, nu totul se rezumă la rochii şi coroane, Carter.
Mama mi-a spus că tata nu şi-a spus niciodată rege.
Pentru oamenii noştri el era tată, frate sau prieten.
Sper să fiu ca el când voi deveni Regina Costei Luna.
- Tată, frate... - Nu.
Vreau să fac ceva diferit.
Să faci ceva mai important cu viaţa ta?
Da.
Ştii, eşti altfel decât credeam eu că e o prinţesă.
Sper că e un lucru bun.
Da, este.
Mulţumesc că m-ai ajutat astăzi.
O prinţesă nu e sigură niciodată cine îi este prieten adevărat.
Astăzi sunt sigură.
Şi eu.
Îmi dăruiesc asta şi asta,
pentru curaj şi onoare.
Un hoţ nu are onoare.
Sophia! Intră!
Avem multe de discutat. Crezi că e prea mult?
Vreau să arăt foarte bine astăzi când îmi anunţ logodna.
Cine ar fi atât de ghinionistă încât să devină mireasa ta?
Păi, de fapt
ea se află chiar în această cameră.
E ridicol. Nu mă voi căsători cu tine niciodată.
Sigur că nu.
Dar Rosalinda nu va şti asta.
Ea va vedea ştirea,va presupune că faci asta doar ca să o protejezi
şi va veni repede lângă mama ei
chiar la timp ca să fiţi exilate.
Oamenii din Costa Luna nu vor accepta niciodată asta.
Asta s-a zis şi despre oamenii din Costa Estrella acum 20 de ani
şi uite ce s-a întâmplat.
Du-o înapoi în celulă!
Şi adu-mi echipa care se ocupă de păr şi de machiaj.
Trebuie să retuşăm acest gri înainte să ajung în faţa camerei.
Da.
Scuze.
Stai! Unde se duc toţi?
Bună dimineaţa, elevi.
Voturile pentru cele trei...
Trebuie să ne grăbim, Carter!
Bine, te interesează pre mult chestia cu prinţesele.
Acum, mi-ar face plăcere să anunţ câştigătoarele.
Şi prinţesele voastre sunt: Chelsea Barnes...
Mulţumesc!
Carter Mason!
"Carter Mason."
A treia şi ultima prinţesă este...
Rosie Gonzalez!
Mulţumesc.
- Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu.
Le-am trimis mesaje tuturor din şcoală.
Trebuia să voteze pentru Carter în loc de Roşie,
nu pe Carter şi pe Rosie.
- E numai vina ta. - Cum să fie vina mea?
Dacă ai fi fost mai populară tu ai fi prinţesă, nu ea.
Sunt populară.
Nu e bine, în regulă? Nu e normal ca eu să fiu prinţesă.
Tu!
Rosie, pot să vorbesc cu tine?
- Cu mine? - Cu ea?
Da.
Ştii că e banchetul şi restul... şi...
Vrei să mă însoţeşti la bal, Rosie?
- Eu? - Ea?
Da. Vreau să fii partenera mea la bal.
Donny, e foarte frumos din partea ta, dar nu.
Mă scuzi?
Sigur.
Este cel mai umilitor lucru care mi s-a întâmplat vreodată!
Şi am fost foarte mult umilită.
La ce mă gândeam? Un băiat ca Donny nu ar ieşi niciodată cu mine.
Înseamnă că nu e demn de tine.
Da, poţi să spui asta pentru că tu eşti doar "înălţime şi regalitate".
- Eu sunt o fată care vinde momeală. - Ba nu.
Eşti mai mult de atât. Acum, eşti o prinţesă.
Da. Crede-mă că nu sunt.
Ba da, eşti.
Doar că nu te simţi încă precum una.
Când am venit aici, m-ai învăţat să mă port normal, nu ca la curtea regală.
Acum e rândul meu să te învăţ.
Crezi că e superficial să fii o prinţesă.
Da, presupun.
Că e vorba de ce porţi şi cum arăţi.
Păi, contează puţin felul în care arăţi.
Dar mai important
e vorba de ceea ce ai de oferit lumii şi de cine eşti în interior.
Haide, Carter. Să găsim prinţesa din tine!
Tu eşti de aici Eu sunt de acolo
Eşti cea mai tare în camera la tine Eu sunt tare la o premieră mondială
Suntem mai asemănătoare decât oricine poate spune
Vineri suntem tari Luni suntem ciudate
Câteodată noi conducem Câteodată nu putem vorbi
Dar putem stârni totul Apoi îi dăm frâu liber şi râdem
Poate mi se pare o banalitate Să vreau să spun că nu eşti singură
Îmi poţi spune că sunt nasoală
Dar e simplul fapt că ţi-am asigurat spatele
Da
Pentru că suntem Una şi aceeaşi
Numai obişnuite Nu suntem
Una şi aceeaşi
Cred că aproape Devenim o legendă
Noi două Echipă perfectă
Ne urmăm visele
Suntem una Şi aceeaşi
Una şi aceeaşi
Numai obişnuite Nu suntem
Una şi aceeaşi
Cred că aproape Devenim o legendă
Noi două, Echipa perfectă
Cutremurăm scena
Suntem una Şi aceeaşi
Eşti atât de bună cu toată lumea.
Copii, oameni bătrâni, probabil eşti bună chiar şi cu câinii.
E adevărat.
Eşti mai generoasă decât am crezut că eşti.
E sarcina prinţesei să ajute oameni.
Cred că nu m-am gândit niciodată
ce înseamnă cu adevărat o prinţesă.
Aşa.
Nu pot să cred că trebuie să faci asta.
Nu, nu trebuie.
- Stai, atunci de ce o fac? - Pentru că e amuzant.
Ce? Te urăsc.
- Chiar? - Nu.
Nu, nu în felul acesta. Nu mă refeream la "te urăsc" te urăsc.
Mă refeream că "te urăsc" ca şi când eşti cea mai bună prietenă a mea.
Atunci şi eu te urăsc.
Şi rochia aia e urâtă.
- Chiar e? - Nu.
E frumoasă. Aşa eşti şi tu.
Uite.
Devii o prinţesă în interior.
Şi acum arăţi ca una.
Scuzaţi-mă, am de făcut un proiect jalnic pentru ora de spaniolă.
Credeţi că aveţi ceva foarte uşor
cu multe poze?
Grozav.
"Prinţesa Rosalinda"? Nu se poate.
Sunt Mason. Ce se petrece?
Anunţul logodnei generalului Kane
cu dna Sophia Montoya
a apărut în diferite reviste.
Răspândirea poveştii e limitată deocamdată,
dar aş minţi să spun că nu sunt îngrijorată.
Nu ar fi niciodată de acord să se căsătorească cu el.
Nu sugeram că o va face, Maior.
Generalul Kane face asta pentru a o scoate la iveală pe Rosalinda.
Ştie că nu o va lăsa pe mama ei să fie forţată să se căsătorească.
Absolut.
E esenţial să ţinem asta departe de Rosalinda.
Da, dnă. Sunt de acord.
Dle maior, şi-a făcut inamici?
Cineva care ar dori să-i demaşte identitatea?
Nu din câte ştiu eu.
Să mutăm tronul acela aici.
Nu, nu. De fapt, acolo.
Ştiu. Acolo sus.
Şi să îndreptăm nişte lumini chiar spre el.
Nuanţa pielii mele ar avea de suferit.
Ar trebui să angajăm un designer pentru lumini.
Bugetul s-a epuizat, Chelsea. Ce vezi e ceea ce primeşti.
Bine. Ştiu.
Un reflector care să mă urmeze.
Poate lumină roz sau aurie ca soarele.
E grozav să fii regină.
Încă nu eşti. Ar putea să câştige Carter
- sau Rosie. - Pot, Muffy?
- Mă numesc Margaret. - Nu te mai numeşti aşa.
- Chels. - Nu-mi spune aşa.
Ţi-ai pierdut dreptul ăsta când ai pierdut coroana în faţa Fetei Momeală
şi a verişoarei ei ciudat de protocolare.
Dacă o facem pe Rosie să părăsească totul?
- Nu ar face asta. - Ar putea.
Nu e cine pretinde că e. E Prinţesa Rosalinda.
E în spaniolă.
- Ce spune articolul? - Nu sunt sigură.
Ce? Sunt frumoasă, nu deşteaptă. Bine, lasă-mă să încerc.
E despre Roşie şi mama ei.
Una din ele a părăsit ţara şi una e în închisoare
sau într-un sac de hârtie.
Le încurc pe astea două.
Nu-i nimic. Bravo, Brookie.
Mulţumesc, Chels.
Am planul perfect.
- Fetelor! - Bună, dle Mason. Rosie e acasă?
- Poate. Ce e? - Sus?
Plănuim o mică surpriză de prinţesă pentru Carter.
- Pentru a o felicita. - Da. A fost ideea lui Rosie.
E în camera ei. Mergeţi!
- Putem intra, Prinţesă Rosalinda? - Da. Intraţi, vă rog.
N-am auzit de Costa Luna. Tu, Brookie?
Nu, Chels.
Nu ştiu despre ce vorbiţi.
Ştim totul despre tine şi mama ta. Şi sacul de hârtie.
- Ce? - Biata Prinţesă Rosalinda.
Ai auzit că se ascunde?
- Nu înţelegeţi. - Înţeleg că ne-ai minţit.
- Doar ca să-mi protejez mama. - Împotriva sacului de hârtie?
Nu.
Uite, vă dau o recompensă dacă îmi păstraţi secretul.
- Ştim asta. - Da?
Deja am ales-o.
- Nu înţeleg. - Da, nici eu.
Îţi vei refuza coroana, Prinţesă.
Le vei spune tuturor că este şi va fi
o singură regină. Şi ăsta sunt eu.
- E bine. - În regulă.
Îmi poţi lua coroana,
dar nu o vei lua pe a lui Carter. Nu-i este frică de tine, Chelsea.
În regulă.
Las-o pe Fata Momeală să joace rolul unei prinţese pentru o seară.
Doar că nu va arăta precum una.
Distracţie plăcută la bal!
Uite ce au făcut Chelsea şi Brooke...
- Care-i problema? - Trebuie să plec, Carter.
Să pleci? Unde?
Înapoi în ţara mea.
Generalul Kane o forţează pe mama să se căsătorească.
- Tata nu te va lăsa să te întorci. - Nu va şti.
Da, dar eu ştiu. Nici eu nu te voi lăsa să pleci.
Carter, tu nu trebuie să te bagi în asta.
Am o obligaţie faţă de oamenii mei.
Şi asta e ceva ce nu vei înţelege niciodată.
Mi-a plăcut să locuiesc aici în Louisiana.
Şi mi-aş dori ca viaţa mea să fie aşa în fiecare zi.
Dar asta nu e realitatea.
Adică, tu crezi că viaţa mea de prinţesă e un basm?
Ce este aici e un basm.
Şi nu mă mai pot ascunde aici.
În curând voi fi regina Costei Luna.
Ţara mea are nevoie de mine.
Ai dreptate. Au nevoie de tine.
Au nevoie să îi conduci şi să îi protejezi.
Şi nu poţi să faci asta din închisoare,
fiindcă acolo vei sfârşi dacă te întorci în Costa Luna.
Nu voi lăsa să se întâmple asta.
Alo, sunt Elegante. Cine eşti?
Nu contează.
Tot ce contează e că sunt o prietenă a prinţesei Rosalinda
şi e pe cale să facă o mare greşeală.
Prinţesa mea? Despre ce greşeală e vorba?
Vrea să vină acasă.
Nu, nu trebuie.
E prea periculos.
Ştiu. Dar am un plan.
Şi vreau să asculţi foarte atent.
Voi face orice pentru Prinţesă. Orice.
Bine, pentru început, am nevoie de două rochii.
Eşti bine?
Îmi va lipsi locul acesta.
Îmi vei lipsi, Carter.
Nu pot să cred că spun asta dar şi tu îmi vei lipsi mie.
Rosie, poţi să-mi faci o favoare mare înainte să pleci?
Orice.
Ai zis că e sarcina unei prinţese sa îi ajute pe ceilalţi.
Este.
Păi, balul e vineri seara
şi sunt nişte oameni pe care aş vrea să îi ajut.
Vreau să fac seara asta să fie specială, pentru noi toţi.
Poţi să stai până atunci?
Pentru ei, te rog.
Asta e, ţineţi-vă bărbiile sus!
Ce se...
Bine, stai acolo. E perfect. Foarte bine.
- 'Neaţa, tată. - 'Neaţa. Ce se...
Ce puneţi la cale?
Au adus nişte prietene de la şcoală. E bine?
Da, e în regulă. Ce-i în cutie?
Lucruri pentru banchet. Nu-i important.
Eşti sigur de banchet, dle Elegante?
Absolut.
Simt, într-un fel, că îmi trădez regina
dar am crezut că ar trebui să ştiţi, Generale.
E pentru binele Costei Luna.
Ai făcut bine că ai venit la mine, dle.
Alimentaţi avionul cu combustibil.
Spune-i pilotului că vom zbura spre Louisiana.
Sigur, Generalul meu.
O culoare adorabilă. Într-adevăr adorabilă.
Albastru de Caraibe, Generale.
Pentru a complimenta nuanţa pielii Prinţesei Rosalinda.
Înapoi la muncă. Ai de terminat o rochie.
De unde le-ai luat?
Ai zis să îl sun pe dl Elegante în caz de urgenţă.
Şi cred că asta e o urgenţă a modei.
- Carter, eşti extraordinară. - Aceasta e a ta.
Zice că arăţi cel mai bine în roz.
Aceasta e a mea. E albastru de Caraibe.
Mulţumesc, Carter. E o noapte de neuitat.
Sper.
Sunteţi gata? Deja se face târziu.
Intraţi, fetelor!
Casa de Frumuseţe a lui Helen e deschisă pentru afaceri.
Bine.
Ţi se potriveşte culoarea asta.
Cum arăt, tată?
Cred că avem o problemă.
Cred că trebuie să nu-ţi mai zic "tovarăşe".
Bine, trebuie să prind asta. Veţi fi bine?
- Da, vom fi. Continuă. - Eşti sigură?
Desigur, nu suntem copii.
Bine, să vă distraţi. Să fiţi atente.
- Mason. - Helen.
Bine, Înălţimile Voastre.
Timpul trece. Dansul începe în zece minute.
Măşti? Nimeni nu a zis nimic de măşti.
Haide!
M-am blocat. Deschide uşa, Donny. Alo?
Donny. Donny!
Hai aici!
- Eşti bine? - La o parte!
Bine, bobocule. Cred că mă descurc de aici.
- Nu. - Carter, care-i problema?
Am crezut că, ştii tu, avem ceva...
- De fapt, nu. - Bine, ce e?
Nu asta aşteptai încă din clasa a treia?
Înainte să-mi pun rochia asta...
nici măcar nu-şi aminteai numele meu.
Poate că în seara asta voi fi o prinţesă,
dar întotdeauna voi fi Fata Momeală.
Şi sunt mândră de asta.
Carter, faci o greşeală mare.
Nu, Donny. Chiar nu cred asta.
Meriţi pe cineva mai bun ca el, Carter.
Ştiu. Păcat că mi-a luat atâta timp să-mi dau seama.
Fetelor!
Ce ţi s-a întâmplat?
Taci şi aranjează-mă!
- Mi-ai adus o coroană? - Cui îi pasă?
În câteva minute oricum nu va mai conta.
Voi fi numită regină şi totul se va termina.
Credeam că suntem amândouă în asta.
Suntem. Luciu de buze.
Nu.
- Ce? - Am zis nu!
Nu-mi mai poţi folosi luciul de buze.
Dar trebuie să arăt bine. Sunt o prinţesă.
Da, una îngrozitoare.
O prinţesă ar trebui să fie o fată cu un caracter exemplar,
un model de urmat. Dar tu,
nici măcar nu este amabilă, cinstită şi nici o persoană caritabilă.
Nici măcar nu eşti drăguţă.
Nu cred că mai vreau să îţi fiu prietenă.
- Brookie... - Nu-mi spune aşa!
Carter, Rosie, voiam să vă mulţumesc pentru seara asta.
Niciodată nu am crezut că pot să arăt frumoasă.
Sau să mă simt frumoasă.
Margaret, eşti frumoasă.
Eşti foarte frumoasă.
Mulţumesc că nu mi-aţi spus Muffy.
Nicio problemă.
Îmi place cântecul acesta. Să dansăm!
De ce nu o luaţi înainte? Fiţi prinţese.
Bine!
Aici sunteţi! În sfârşit!
Nu înţelegi, dră.
- Suntem... - Securitatea. Ştiu.
Aţi întârziat.
Şi ce e cu uniformele acestea?
Nimeni nu poartă berete anul acesta.
Staţi aici şi asiguraţi-vă că nimeni nu intră la bal,
doar dacă sunt elevi de la Lake Monroe. Aţi înţeles?
Am înţeles. Bucură-te de seara aceasta.
Bine, e pe cale să anunţe câştigătoarea.
Să ne punem măştile.
Prinţese peste tot.
Albastru de Caraibe. Într-adevăr frumos.
Haide acum cu mine, Prinţesă, iar prietenii nu îţi vor fi răniţi.
Vă puteţi îndrepta atenţia spre mine? Ţin în mană
numele "Reginei banchetului" la Lake Monroe în anul 2008.
Şi câştigătoarea este
Prinţesa Rosie Gonzalez.
Rosie, eşti acolo?
Mulţumesc.
De când am venit aici am învăţat multe lucruri minunate.
Cel mai important este că
am învăţat despre prietenie, loialitate şi încredere.
Şi aceste lucruri nu îţi sunt date, pur şi simplu.
Aceste lucruri trebuie să le câştigam.
Aşa că vreau să îi mulţumesc lui Carter Mason
pentru că m-a învăţat aceste lucruri.
Şi pentru că îmi este prietenă.
Carter, unde eşti?
A fost atât de frumos, Rosie.
Mulţumesc. Dar trebuie să o găsesc pe Carter.
Opreşte-te chiar acolo, Prinţesă!
Coroana mea. Dă-mi-o!
- Chelsea, te rog... - Nu mergi nicăieri
până nu iau coroana.
Nu!
Scuze.
Vei plăti pentru asta!
Generale Kane!
Se pare că toată lumea vrea să fie prinţesă.
Din păcate, e timpul ca această mascaradă să se termine.
Ce faci? Planul mergea ca pe roate.
A fost un plan foarte curajos.
Dar e lupta mea, nu a ta.
- Nu trebuie să mergi cu ei. - Ajunge!
Exact cum a spus Prinţesa atât de clar,
asta nu e lupta ta.
Generale Kane.
- Mă bucur să te revăd. - Ce înseamnă asta?
Te bagi în afacerile oficiale
ale Costei Luna.
Poate că asta merge în ţara ta, dar aici se numeşte răpire.
Te vom da pe mâna autorităţilor internaţionale.
- Luaţi-l! - Lăsaţi-mă!
Îmi va plăcea asta.
Cum e să fii adus în faţa justiţiei de o fată de 16 ani, Generale?
Nu aşa de tare.
Nu-mi vine să cred că ai face asta pentru mine.
Asta fac prinţesele.
Fac asta una pentru cealaltă.
Acum eşti o prinţesă adevărată, Carter Mason.
Meriţi asta pe bună dreptate.
Staţi! Nu mişcă nimeni!
Nimeni nu merge nicăieri!
Iau eu asta.
Las-o să plece. Ea are mai multă nevoie de ea decât mine.
Bine. Haide. Gărzi!
L-ai prins?
M-am băgat în atâtea probleme.
La ce te-ai gândit, Carter?
Mă gândeam că aş fi momeala perfectă.
Te-ai prins? Sunt Fata Momeală.
De ce nu ai venit la mine?
Tată, nu m-ai fi lăsat să fac asta.
- Eşti norocoasă că am fost aici. - Ştiam că vei fi.
Întotdeauna eşti lângă mine.
Salvezi prinţese. Asta faci.
Noi doi, tovarăşe.
Noi doi, tată.
V-o prezint pe
Regina Rosalinda Marie Montoya Fiore
a Costei Luna!
Să trăiască Regina Rosie!
Să trăiască Regina Rosalinda.
Să trăiască Regina Rosalinda!
Tu ai avut visele tale, Eu le-am avut pe ale mele
Ai avut temerile tale, Eu am fost bine
Mi-ai arătat ce Nu puteam găsi
Când două lumi Diferite se ciocnesc
Un an mai târziu.
Doamnelor, sunteţi aici. Excelent.
Sunteţi gata pentru următoarea sarcină?
- Eu sunt. - Şi eu.
Dar putem să mergem într-un loc mai călduros?
Picioarele mele încă sunt îngheţate de la plimbarea prin Helsinki.
Carter, poţi să fii atât de "prinţesă".
E ceva greşit în asta?
Uşa se deschide.
Subtitrare de ***Răzvan*** Corectura: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/3bwgz Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari