TVQS (Tv Quality Subtitle) www.titrari.com
Schimba cap compas, direcţie 120 grade.
Am înţeles.
Schimb direcţia.
Îmi trebuie informaţii despre navigare. Bine.
Totul a început într-o zi,
pe neaşteptate,
în acest fel...
Nici un răspuns din partea lui Taguchi?
Nu.
A trecut o săptămână. Are el motivele lui.
Nu ar fi trebuit să-i ia o săptămână întreaga
pentru a rezolva problema cu disketa aceea.
Nu...
Ceva nu e în regulă.
Poate ar trebui să verific dacă se simte bine.
Mă trec fiorii, pur şi simplu.
Poftim?
Nu ştiu, simt că e ceva în neregulă.
Ca şi cum s-ar fi întâmplat ceva urât.
Ce se mai aude despre Taguchi?
Nu ştiu nimic.
Dacă nu recuperăm disketa aia am putea avea mari probleme.
Termenul limită e mâine.
Ştiu asta.
Ce-ai vrea să fac? N-am nici o veste.
Eu cred că mai bine ar fi să mergem la el şi să vedem ce face.
Taguchi?
K A I R O
Hei, ce faci?
Salut, Michi...
Am fost îngrijorata din cauza ta, n-ai dat nici un telefon.
Aşa-i, iartă-mă.
Ai terminat lucrul la disketa aia?
Da, e undeva prin mormanul ăla.
Te simţi bine? Eşti bolnav?
Nu...
Ce ai mai făcut? Tot singur? Haide, suntem prieteni...
Mda... tot felul de chestii...
Ia disketa de acolo.
Ar trebui să pui etichete pe toate disketele astea.
Asta e?
Scrie pe ea "Fişiere de lucru"?
Taguchi?
Michi.
Oh, Junco.
Eşti bine? A fost ceva nasol?
Sunt bine.
Eu zic că e timpul pentru o pauză.
A, am uitat, uite.
Mulţumesc.
E atât de neplăcut.
Nu-mi dau seama din ce cauza era atât de deprimat.
Oricum el nu spune niciodată nimic, ce-am fi putut face?
Poate,
dintr-o dată, el ar fi vrut să dispară.
Şi mie mi se întâmpla câteodată.
E atât de simplu să îţi legi o funie de git.
Hei! Ce-i cu deprimarea asta?
Ah, iartă-mă.
Ce-a fost cu Taguchi?
E doar... Dacă aş fi...
Nu seamănă cu Taguchi pe care-l ştiu eu.
Niciodată nu mi-am închipuit ca Taguchi ar face aşa ceva.
E timpul să uităm de chestia asta. Şi-n plus, nici n-a fost vina ta.
Mda...
Ia zi... arunci o privire?
La ce?
La disketa lui Taguchi.
Ce-i pe ea?
E casa lui Taguchi.
Ăla e Taguchi?
Da, cred că el e.
Uite.
Ce se întâmplă acolo? Nu e aceeaşi scena?
Nu-mi dau seama.
Ia priveşte.
E o fată...
O reflecţie.
Aşa e.
Poţi să măreşti?
Stai să văd...
Ăla era Taguchi, nu?
Sigur era el.
Ce se întâmplă acolo?
Parca se petrece ceva straniu.
Straniu?
Nu ştiu.
De fapt, nici nu-mi pasa.
În mod sigur e ceva în neregulă.
"O sticlă conţinând un mesaj aruncată în apa acum 10 ani"
"de un băiat din Insula Tanegashima"
"a fost recent descoperita"
"pe o plajă din Malaezia, la aproximativ
4.000 km distanţă de locul de unde a plecat."
"Hikono Koichi era"
"în clasa a 4-a când a trimis mesajul."
"Membrii unei organizaţii pentru protecţia
mediului ce operează în zona respectivei plaje,"
"un habitat al broaştelor ţestoase,"
"au descoperti sticla din întâmplare."
"Nu mi-aş fi imaginat niciodată ca mesajul meu va ajunge într-o ţară străină."
"Am fost şocat să primesc un mesaj după 10 ani."
"Grupul de cercetători"
"au contactat conducerea şcolii unde învaţa băiatul în perioada respectiva."
"În continuare, Serviciul Naţional de Meteorologie"
"prevede o vară neobişnuit de fierbinte"
"pentru partea de est a Japoniei..." "în vestul Japoniei..."
"nordul Japoniei... se va..."
"Bine ai venit pe Internet"
Nu, pe aici. Aşa. E bine.
Următorul. Bine.
"Distracţie plăcută"... bine, o să mă distrez.
Gata. "OK".
Ce e prostia asta?
Da, sunt de acord.
Următorul...
Cum? Cred că e bine aşa...
Din nou "Next", e bine.
Cum?
Ce dracu"... Bine...
Ce dracu"...
Hei... asta...
Cine... Ce...
ŢI-AR PLĂCEA SĂ ÎNTÂLNEŞTI O FANTOMĂ?
Ce tâmpenie!
Ce căcat...?
Poate ar trebui să modifici proprietăţile executabilului.
Folosind variabile?
Da.
Deci îi vei stabili proprietăţile, da?
Memorie convenţionala.
Corect.
Iată.
Deci aşa se procedează.
Spune...
Poate Internetul se se conecteze singur?
Eşti la Cibernetică?
Nu, la Economie, fără nici o legătură...
Aha... la fel ca hackerii.
Hackeri...
Hm...
Am primit mesajul "N-AI VREA SĂ ÎNTÂLNEŞTI O FANTOMĂ?"
O pagină web ca asta.
O fantomă, zici...
Ce pagina zici că era?
Poftim?
Chestia aia cu întâlniri de fantome?
Nu prea ştiu. Mi s-a întâmplat noaptea trecută.
Ştii adresa?
Poftim? Ce adresa?
Înţeleg...
Windows?
Mda.
Deschizi log-ul din Explorer...
O, nu, nu prea ştiu
aproape nimic despre computere.
Data viitoare când mai apare pagina respectiva,
fă un click "Favorites"pentru a o reţine în memorie.
Nu aşa de repede.
Click...
Poţi să-mi mai spui o dată?
Faci un click pe "Favorites".
Faci un click pentru a o salva în memorie.
Dacă nu merge aşa,
ştii tasta "PrintScreen"?
Da, asta e?
Încerci să apeşi.
Dacă nu merge...
Apeşi tasta "PrintScreen".
M-am prins acum.
Mă anunţi şi pe mine?
Bineînţeles.
La revedere.
Nu îţi bate capul cu asta, mama.
Cum ai zis? Sigur că da.
Iar mănânci porcării d-astea?
Nu îţi fac bine.
Acum plec.
L-ai sunat pe tatăl tău?
Nu.
Înţeleg... Dar dacă vei avea probleme?
Nu pot să grăbesc lucrurile.
E penibil pentru mine să-l văd, dar tu ar trebui s-o faci.
Lasa. Nu mai e în cadru.
Traiaieste aici, în Tokio.
Dar Tokio este un oraş imens.
Ştiu, dar...
Sunt bine. Am mulţi prieteni.
Eşti sigură? Atunci nu-mi fac griji pentru tine.
Eşti atât de tânără şi influentabila...
Alo.
Ajută-mă...
Cine-i acolo?
Ajută-mă...
Ce-i asta...
CAMERA INTERZISĂ.
Taguchi?
Ce s-a întâmplat, Taguchi...?
Ce?
Ce vorbesc?
Ce s-a întâmplat cu Yabe?
Încearcă să suni la el acasă.
Nu răspunde nimeni.
Hm...
Sper că nu e nimic în neregulă.
ce face?
Trebuie neapărat să-l văd.
Nu! Nu te duce!
Se va întoarce şi nu ne va găsi aici!
Nu avem nici un motiv de îngrijorare deocamdată.
Mda...
Hai să ne purtam normal.
Da, măcar azi.
Iertaţi-mă, am întârziat.
Nu-i nimic, nu-i nimic.
Unde ai fost? De ce nu ai sunat?
Hei!
Îţi vine să crezi? Ne ignora!
Ce se întâmplă?
Cui îi pasă...
Ce fac acum?
Fac click "Favorites" şi o salvez.
Şi o salvez.
Nu merge.
Dacă nu merge apăs pe tasta "PrintScreen".
Aşa.
Salut.
Tu eşti acela...
Hm...
Kawashima.
Da, Kawashima.
Sunt Karasawa Harue.
Harue san, Harue san.
Cum merge?
Ştii, a apărut din nou.
Chiar aşa?
Mda.
Şi
am apăsat pe tasta "PrintScreen"...
Aşa.
Pot să vin să verific?
Da, bineînţeles, nici o problemă.
Lasă-mă un minut.
Hm...
Ce-i asta?
Acolo? E un program pe care l-am făcut aici.
Dacă doua dintre puncte se apropie prea mult, ele vor fi distruse,
dar dacă se îndepărtează prea mult, sunt automat direcţionate unul spre altul.
Hm... şi la ce foloseşte?
Un model în miniatura al lumii în care trăim...
Dar doar studentul care l-a programat ştie cu adevărat cum funcţionează.
Eu nu
nu te sfătuiesc să te uiţi prea mult la ecran.
Scuze, e cam dezordine.
Mulţumesc.
Iată.
Uite ceva de băut. Mulţumesc.
Recuperezi fişierul?
Da, sunt aproape gata.
Ce programe ai folosit pe Internet?
Nimic deosebit...
Nu prea îţi plac computerele, nu?
Nu.
Voiai să te conectezi cu alţi oameni?
Poate... nu ştiu sigur ce voiam să fac.
Toţi fac asta.
Oamenii nu prea mai interacţionează, ştii...
Poftim?
Ca acele puncte ce reprezintă oamenii.
Toţi trăim separat fata de cei din jurul nostru.
Asta e părerea mea.
A... Hm...
Mă întreb...
Yabe...
Kudo san!
Da.
Poţi să muţi orhideele acestea în sera?
Da.
Hm, domnule...
Da?
Nu vi se pare ca Yabe se poartă ciudat?
Crezi?
Pot să mă duc la el, să văd ca totul e în regulă?
Bine, dar...
E o pierdere de timp.
Vorbele spuse din prietenie, cu cele mai bune intenţii
întotdeauna sfârşesc prin a răni adânc oamenii.
Şi apoi te clatini, rănit.
Tot timpul se întâmplă aşa cu prietenii?
Şi dacă aşa e, ce mai rămâne de făcut?
Dacă aş fi în locul tău...
Cui îi trebuie astfel de prieteni?
O alegere curajoasa în sine.
Te simţi bine?
S-a întâmplat ceva?
Dacă s-a întâmplat ceva, hai să vorbim despre asta.
Eu şi Junco
suntem foarte îngrijorate.
Am văzut...
O fată...
Poftim?
O fata oribila...
N-am mai văzut niciodată ceva asemănător...
Ce spui acolo? Ce ai văzut?
Camera interzisă.
Camera interzisă? Ce-i aia?
Este acolo...
Camera cu banda roşie?
Să nu îndrăzneşti să intri acolo!
Te rog,
spune-mi
ce s-a întâmplat?
Mi-e frig.
Yabe...
Te simţi bine?
"Ieşire"
Harue.
Salut.
Eu nu prea folosesc biblioteca.
Şi acum nu găsesc ieşirea.
"Fantome"
Citeşti asta?
Da.
Are vreo legătură cu proiectul tău din laborator?
Da.
Hm...
Ai un minut?
Cum? Bineînţeles.
Vino.
Nu ţi se pare ciudat?
Da, e ciudat...
Aproape ca nişte fantome, nu?
Ai dreptate, seamănă cu nişte fantome.
Câteodată, unele se diferenţiază de celelalte.
La început arata ca toate celelalte puncte.
Ce sunt?
Nu ştiu.
Vreo defecţiune a programului?
Nu.
Acea pagina de pe Internet...
Ce-i cu ea?
Ce s-a mai întâmplat cu aia?
Nimic, încă...
Hm...
Dar cred că au legătura între ele...
Sunt sigură că au o legătură între ele.
Crezi?
Anunţă-mă dacă se întâmpla ceva.
Da, sigur că da.
Karasawa san.
Aş vrea să verifici asta.
Da.
Şi tu cine eşti?
Prietenul meu, Kawashima.
El este cel care a făcut programul, Yoshizaki san.
Salut.
Am uitat să-ţi dau numărul meu de telefon.
Da, aşa e.
Să mă suni, da?
Bineînţeles.
Oricând, da?
Da.
Îţi mulţumesc.
"Toţi oamenii mor, aşa că nu exista nici un
motiv logic pentru care fantomele nu ar exista."
"Câte fantome..."
"exista încă din vremurile străvechi?"
Şi tu o vezi?
Sigur că o vezi, pentru că e chiar aici.
Cine e asta?
Trebuie să-l prinzi pentru a afla.
Dacă începi acum, s-ar putea să reuşeşti.
Încerci?
Cum?
De ce n-o faci chiar acum?
A dispărut.
Văd.
Trebuie să fie vreun student. Nu-l ştiu.
Poate că ai dreptate. Iartă-mă pentru ce te-am pus să faci.
La revedere.
Aşteaptă un minut.
Spune-mi, ce a fost asta?
Mi-e frig...
Spiritul acela...
sau conştiinţa, sufletul, sau cum ai vrea să o numeşti,
dovedeşte ca dimensiunea în care exista are o capacitate limitată.
De câte ori acel loc atinge un anumit număr,
se pare că nu mai exista spaţiu disponibil.
Odată ce s-a umplut la refuz,
trebuie să se reverse undeva, cumva.
Dar unde?
Sufletele nu au de ales;
ele se vor scurge în altă dimensiune, cu alte cuvinte, în lumea noastră.
Poate, la început...
a fost ceva neglijabil.
Dar odată ce dimensiunea respectiva şi-a atins limitele,
toate regulile au fost date peste cap.
Şi au revărsat aici.
Cam aşa văd eu lucrurile.
Scuză-mă, ai cumva banda izolanta?
De orice fel ar fi.
Asta-i bună?
Mulţumesc.
După multe ore şi zile,
sau multe săptămâni, s-a întâmplat într-un final.
Astfel, se împrăştie în lumea intraga.
Dar acum nu mai sunt acea prezenta discretă, ca la început.
Ai văzut una cu proprii ochi.
Nu cred poveştile tale.
Corect, scuză-mă, totul e ipotetic.
Îţi mulţumesc pentru ceai.
Te simţi bine?
Destul de bine.
Dar dacă aşa ceva chiar se întâmplă,
nu mai exista cale de întoarcere.
Nu contează cât de simplu e mecanismul,
odată ce sistemul e complet, va funcţiona de sine stătător,
şi se va permanentiza.
Cu alte cuvinte,
pasajul este deschis acum... mie aşa mi se pare.
Salut.
Aha, înţeleg ca şeful nu e acolo, nu?
Da, am înţeles.
Dacă trece pe acolo,
îi spui, te rog, să ne sune?
Da, mulţumesc foarte mult.
Michi,
tu ce crezi că se întâmplă?
De ce dispar toţi?
Bună ziua, sunt de la firma Sunny PIant SaIes.
Vă mulţumim că ne-aţi ajutat.
Este cumva acolo şeful nostru?
Am înţeles... vă mulţumesc şi vă rog să mă scuzaţi.
Mă duc să-l caut.
Aşteaptă, Junco, aşteaptă.
Da, bună ziua...
Domnule?
Ajută-mă.
Yabe!
Tu eşti, Yabe?
Yabe!
Ajută-mă...
Junco...
Junco!
Junco, nu!
Junco!
Te simţi bine?
Ajută-mă...
Junco!
Gata, sunt aici.
Sunt aici, totul e bine.
E cineva?
Karasawa Harue: 090-4079-2677
Ce faci, Harue?
Eşti ud leoarcă!
Au plecat...
Au dispărut toţi... Se întâmplă din ce în ce mai des...
Trebuie să fug...
Să fug undeva...
Harue! Hei, Harue!
Asculta, Harue! Harue!
Linişte-te! Harue!
Îţi mulţumesc...
Întotdeauna m-am întrebat ce se întâmplă când mori...
De când eram mică...
Am fost singura de când mă ştiu.
Dar părinţi sau familie?
Ba da, dar nu la asta mă refeream.
Asta aşa e...
Dar după moarte,
poţi continua să exişti liniştit alături de toţi ceilalţi de acolo.
Putem să nu mai discutăm despre asta?
Dar poate fi adevărat.
Poate fi, dar...
Apoi, în liceu, m-am gândit ca
ar fi posibil să fim singuri chiar şi după moarte.
Nu putem şti.
Cum am putea?
Ideea mi s-a părut atât de înspăimântătoare
încât abia am putut rezista.
Nimic nu se schimba prin moarte,
cum e acum, aşa va fi şi atunci când vom muri.
E vorba despre faptul că te poţi transforma într-o fantoma?
Nu poţi glumi cu asta, e o problemă serioasă.
Ce ar avea fantomele contra noastră?
Şi oricum, noi suntem vii.
Atunci cine sunt ei?
Exista cu adevărat, trăiesc?
Prin ce diferă fata de fantome?
De fapt,
fantomele şi oamenii sunt la fel,
indiferent că sunt morţi sau vii.
Nu e bine. E greşit.
Toţi sunt nebuni.
Nimeni nu ştie ce se întâmplă când mori.
Cu toate astea, nu cred în fantome, chiar dacă văd vreuna în faţa ochilor.
Dar ştiu
ca în mod sigur eu trăiesc, la fel ca şi tine, Harue.
Ăsta-i un lucru sigur, nu?
Aşadar nu vreau să mă gândesc ca într-o bună zi voi muri.
Dar poate...
ca peste 10 ani, dacă noi vom mai fi în viaţă,
se va inventa vreun medicament care să combată moartea.
Atunci am putea trăi la nesfârşit.
Sigur, poţi să-mi spui că sunt nebun dacă mă gândesc la asta, dar...
sunt destul de sigur că o chestie ca asta se va întâmpla.
Vrei să trăieşti veşnic?
Mda.
Ţi se pare amuzant?
Hm... aşa văd eu lucrurile.
Hm... poate n-am înţeles eu cum trebuie.
Nu...
Voi face aşa cum spui tu.
Sunt hotărâtă.
Poftim?
Fantomele nu vor ucide oameni.
Deoarece asta ar duce la un număr din ce în ce mai mare de fantome.
Nu e aşa?
În loc să-i ucidă, vor încerca să-i facă pe oameni nemuritori
nu mă întrerupe
atrăgându-i în cursa propriei lor singurătăţi.
Ajută-mă...
Junco, totul va fi bine.
Va fi bine.
Bine...
Mi-e somn...
Te simţi bine?
Da.
Vrei să bei ceva? Poate putina cafea?
Michi...
What?
Eu voi muri la fel ca ei?
Bineînţeles că nu.
Aşa e...
Voi continua să trăiesc de una singură...
Cum?
Nu.
Junco!
De ce? De ce?
Junco, nu face asta!
Junco!
Mama?
Mama!
Vin la tine.
Harue...
Harue! Hei...
Kawashima... ia-mă cu tine.
Mi-e frică să fiu singură.
Du-mă undeva.
Bine.
Unde vrei să mergem?
Undeva departe.
DEFECT
Căcat, hai pe aici!
Nu e nimeni...
Nu...
Unde au plecat toţi?
Eu sunt aici.
Sunt aici, linga tine.
Chiar dacă
nu mai e nimeni în jurul nostru, nu contează.
Noi suntem în mod sigur aici.
Cred că ai dreptate...
Ce s-a întâmplat?
Trebuie să mă întorc!
Cum? Nu! Am ajuns atât de departe!
Dar aici este capătul liniei.
Nu e adevărat. Eu merg mai departe.
Mă duc să verific ce-i cu mecanicul. Vino cu mine.
Bine, dar promite-mi că vei sta aici.
Mă întorc imediat. Promit.
Harue!
CAMERA INTERZISĂ
MATERIALE DE CONTRUCTII - BANDĂ ADEZIVĂ ROSIE
Nu sunt...
Nu sunt singura...
Harue,
sunt eu, Kawashima.
Harue! Ascultă-mă!
Asculta, ce spui de asta:
noi doi vom trăi împreună.
Astfel, vom putea fi mereu alături.
Dacă vom continua să trăim singuri,
va fi din ce în ce mai rău, pentru că suntem slabi.
Ne vom completa reciproc.
Ce zici de propunerea mea?
Ai vrea să încerci, alături de mine?
Ce crezi, Harue?!
Harue!
Tokio: DISPĂRUT Sakai Mitsuo, 35 ani
Tokio: DISPĂRUT Yamazaki Naoko, 6 ani
Kanagawa: DISPĂRUT Hirayama Michio, 80 ani
Kanagawa: DISPĂRUT Kawahara Takumi, 25 ani
Saitama: DISPĂRUT Tomioka Shigeki, 8 ani
Tokio: DISPĂRUT Yoshida Tomoko, 21 ani
Tokio: DISPĂRUT Nakajima Kumi, 5 ani
Kanagawa: DISPĂRUT Kitaoka Eri, 3 ani
Tokyo: DISPĂRUT Fukuda Tatsuya, 57 ani
Hm... te simţi bine?
S-a stricat?
Mda.
Vrei şi tu?
Cine eşti?
Oh, eu? Hm...
Ce faci aici?
Ce fac aici...?
Tu?
Deci nici mama ta, nici tatăl tău
n-au reuşit...
Nu...
Câte de multe lucruri s-au petrecut brusc,
încât e imposibil să-ţi imaginezi fiecare lucru în parte.
Mda.
Aşa şi mie. Mi se învârte capul.
Deci eşti un student, Kawashima?
Mda.
Norocosule.
Nu prea cred.
Iată.
Mulţumesc...
Şi tu?
Aveam o slujbă.
A, minunat.
Nu-i nimic minunat.
Ai prietena?
Prietena?
Una, cred.
Şi cum e?
Cum? Nu prea ştiu...
Niciodată nu mi-am dat seama...
Unde e ea acum?
Undeva...
Bine, încearcă s-o porneşti.
Bine.
De ce nu o cauţi?
Poftim?
Ea este pe undeva, nu? Trebuie s-o ajuţi.
Dar...
Hai s-o căutăm. Te voi ajuta.
Asta-i ultimul semafor...
După asta, mergem cât de departe vrem.
Cred ca întrezăresc...
viitorul...
AJUTOR
Uite aici.
O fabrica abandonata?
Mă întreb...
Merita să încercăm?
Ascultă-mă bine, dacă vezi cumva vreo uşă marcată cu banda adezivă rosie,
nu te apropia, bine?
Am înţeles.
Eşti bine?
Uite... ia asta.
Uite... acolo.
Kawashima.
Harue!
Fii atent!
Ce s-a întâmplat, Harue?
Ce faci cu chestia aia?
Hai să plecăm din locul ăsta. Împreună.
Împreună?
Da.
Haide, dă-mi-l mie.
Harue! Harue!
A, nu, un spital...
Harue! Să nu mori!
Hai, te rog!
Ajută-mă!
Harue!
N-am reuşit s-o salvăm...
Nu...
Am rămas fără benzină...
O să fac rost, era nişte benzina aici.
O să fii în siguranţă?
Aşteaptă-mă. Mă descurc.
Dintotdeauna
moartea a fost
o veşnica singurătate...
Ajută-mă...
Nu-mi cere mie asta! N-am nici un amestec în toată povestea asta!
Dintotdeauna
moartea a fost
o veşnica singurătate...
Tu nu exişti cu adevărat.
Refuz să mă supun... niciodată...
Refuz să mă supun morţii!
Ştiu.
Te voi prinde.
Şi apoi vei dispărea şi tu.
Asta era, nu? Nu-i aşa?
Nu mă poţi înfrânge!
Eu sunt
real...
Kawashima!
Ce-i asta?
Nu contează... să mergem...
E prea mult...
Ce... ce faci?
Ai intrat acolo...
Eu?
Da, am fost, dar nu s-a întâmplat nimic.
Nu plânge.
Vrei să te întorci?
La ce a mai rămas din Harue?
Asta te-ar face să te simţi mai bine?
Dacă asta vrei, eu voi merge cu tine.
Nu...
Să mergem
cât de departe putem.
Eşti sigur că vrei să faci asta?
Da.
Poţi să ieşi afară?
Eşti bine?
Ai grijă.
Aşteaptă aici, da?
Moartea ne pândeşte pe toţi
dacă-i aşa, poate ar fi fost mai bine
să ne alăturam celorlalţi.
Dar noi am ales să mergem mai departe,
în viitor...
Ne vom îndrepta către America Latină.
Primim ceva semnale de acolo.
Chiar dacă sunt destul de slabe.
Trebuie să ne încercam şansa,
indiferent de ceea ce vom descoperi acolo.
Dacă cineva a reuşit să supravieţuiască,
putem merge mai departe
înainte
cât de departe putem ajunge...
Hai, fii tare.
Am făcut oare ce trebuia?
Da.
Eşti sigur?
Da.
Ai făcut ceea ce trebuia făcut.
Acum, singura cu ultimul prieten din lume,
am descoperit fericirea.
TVQS (Tv Quality Subtitle) www.titrari.com
Traducere şi adaptare: tDb
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro