Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
Vine o vreme pentru orice vampir...
... când ideea de eternitate devine pentru o clipă insuportabilă.
Locuitul şi hrănitul în umbre, avându-te doar pe tine ca şi companie...
... putrezeşte într-o existenţă solitară, goală.
Imortalitatea pare e idee bună...
... până îţi dai seama că o să ţi-o petreci singur.
Aşa că am dormit, sperând că sunetul veacurilor ce trec va dispare...
... şi un fel de moarte va apare.
Dar cum stăteam acolo, lumea nu mai suna aşa cum am lăsat-o...
... sună puţin diferit.
Mai bună...
Merita iară să te ridici într-o vreme când noi zei erau născuţi şi adoraţi.
Noapte şi zi, nu erau niciodată singuri.
Eu urma să fiu unul dintre ei.
Nu ştiu dacă a fost din cauza hrănii sau din cauza odihnei de 100 de ani...
... dar dintr-o dată mă simţeam mai bine ca niciodată.
Simţurile mele erau aşa ascuţite...
... că m-au dis direct la instrumentul renaşterii mele...
... cântând în vechea mea casă.
Iisuse.
Vocea ta...
Cine dracu eşti?
Întrebarea mi-a produs o nevoie irezistibilă.
Eu sunt vampirul Lestat.
A ieşti pur şi simplu din gura mea.
Cu o propoziţie, am trădat toată rasa mea.
Am trădat codul tăcerii.
Vampir?
- Comic. - Chiar aşa.
Hilar.
Sunteţi...
... aşa frumoşi.
- Mâinile tale sunt... - Reci ca moartea?
- O să ne ucizi? - Nu.
O să vă dau tot ce aţi visat.
Asta-i ziua voastră norocoasă.
A fost o mişcare îndrăzneaţă, recunosc.
Dar din momentul ăla ei erau prietenii mei, copii mei, trupa mea.
Oferind lumii un nou zeu. Eu.
Ok, puteţi fi atenţi? Ok, câteva întrebări. Una pe rând.
- Tu de-acolo. - Deci, de ce aici în Londra?
Mergem unde ni se spune, ca şi voi.
- Cum v-aţi defini muzica? - Sex, sânge şi rock'n'roll.
Scuzaţi-mă.
Este timpul.
Vi-l prezint...
... pe vampirul Lestat.
Bună seara.
Scuze că am întârziat. Am încercat să-mi prind micul dejun.
Bine. Putem să ne mişcăm repede? Una pe rând.
Da, tu.
S-ar putea să mă îşel dar, ştiam despre vampiri...
... că în general îşi ţin identitatea secretă.
Corect. Dar de ce să te ascunzi în zilele astea?
M-am ascuns în umbre secole întregi.
E timpul să mă arăt lumii.
Aţi putea s-o demonstraţi? Adică, ştiţi, să ne faceţi o demonstraţie a puterilor dvs.
Dacă vrei, îţi pot da o demonstraţie privată în camera ta de hotel.
Primul şi singurul tău concert este în Valea Morţii, peste câteva zile.
- De ce doar unul? - Nu-mi place să mă repet.
Se zvoneşte că sunt înţelesuri ascunse în versurile voastre...
... prin care transmiteţi secrete altor vampiri. Este corect?
Poate că încerc să aduc la viaţă câţiva vechi amici. Poate îi provoc să iasă.
Nu vor fi aceşti vampiri supăraţi că le dezvăluiţi secretele?
Cred că sunt, da.
Mai aveţi ceva de transmis celorlalţi vampiri?
Să fiu sincer, da.
Ieşiţi, ieşiţi, oriunde aţi fi.
Ne vedem în Valea Morţii.
Am auzit că Lestat îşi ţine fetele închise în pivniţă. Şi e drăguţ.
Le dă mancare, TV prin cablu şi iarbă.
Oh, te rog.
Dar trebui să-l laşi să-ţi sugă gâtul de oricând are chef.
- Nu sună aşa rău. - Am făcut lucruri şi mai rele.
- Te cred. - Pe aici fetelor.
Deci asta e casa lui Lestat?
Este săptămâna asta. Ne mutăm destul de des.
De ce?
Ce pot să zic? Tipul e...
- Şefu`. Nu v-am văzut. - Nu. N-ai îndrăzni, nu?
Astea sunt fetele pe care le-aţi cerut.
Ah, da.
Vreţi să le acasă mai târziu?
Nu, mulţumesc Roger.
Am eu grijă să fie tratate bine.
Vrei?
Mă vrei pe mine?
Ţi-e foame?
Ţi-e foame de altceva?
Haide.
- Nu vrei să te distrezi? - Nu fă asta.
Te gâdili?
Mă gâdil foarte tare.
Ieşiţi, ieşiţi...
... oriunde aţi fi.
Jesse.
O voce...
... mă cheamă...
... în vise.
Acelaşi vis pe care îl am de la 6 ani.
Am şi eu o familie.
Nu-i chiar un vis ciudat.
Unul pe care-l are orice orfan.
Îmi pare rău dar trebuie să pleci.
De ce nu pot sta cu tine? Te rog, mătuşă Maharet.
Nu vreau să pleci, dar trebuie.
Mătuşică, sângerezi.
Trebuie să fii cu ai tăi.
- Ştiam că lucrurile nu sunt normale. - Asta nu-i viaţa pe care ţi-o doream.
Ştiam doar că fac parte dintre ei, şi eram dată afară...
Fusesem rea?
Făcusem ceva rău?
O să te veghez întotdeauna.
Vreau să stau cu tine pentru totdeauna.
Nu poţi.
Sunt Serena Altschul, de la Ştirile MTV.
Vampirul devenit rocker, Lestat, s-a întors cu un nou CD numit Forsaken.
Deşi este din New Orleans...
... pretinde că este un nobil francez din secolul al 18-lea...
... ce a dormit 100 de ani.
Să vedem secvenţe din noul videoclip de pe albumul de debut, "Redeemer. ".
Ca toată lumea, am presupus că Lestat era o glumă.
O stea rock excentrică. Apoi o frază din versuri mi-a atras atenţia.
"Fă o plimbare pe alee la sfârşitul unei mile.
Dă-ţi viaţa şarmului în Braţele Amiralului. "
Asta mi se părea cunoscută.
Am urmărit vechile împrumuturi din Londra.
Se pare că la sfârşitul anilor 1600 era un bar în Mile End...
... ce se numea Braţele Amiralului.
Avea reputaţia de a se ocupa cu magie neagră...
... şi s-a raportat că dispăreau oameni acolo.
Aici puteaţi găsi Braţele Amiralului în vechea Londră.
În partea asta a Londrei sunt depozite...
... abatoare, şi un club privat.
Cred că este un cuib de vampiri.
Şi Lestat ne duce direct la el.
Cine a făcut fotografia? - Eu.
Eşti încă o ucenică. Nu faci muncă de teren.
Talamasca are un cod.
Ştiu. "Observaţi întunecimile, dar nu va împlicaţi. "
Ei bine, codul ăsta e bun de 12 secole.
Noi înregistrăm şi observăm, dar nu intervenim niciodată.
Trebuia să văd cu ochii mei.
David ştie de asta?
Jesse?
Bună David.
- Explicam... - Ce-ar fi să vii până în birou?
Ăsta e un cuib real. În mijlocul Londrei.
Încă un motiv să-mi fi spus înainte.
Ascultă, Jesse...
... ştim de Lestat.
Ce face el e fără precedent.
Atunci de ce o face?
Nu eşti curios? Nu crezi că ar trebui să aflăm?
Hai să-ţi arăt ceva.
Ce vezi?
Mijlocul lui 1500, Florenţa.
Ăsta?
- Omul acesta este în amândouă. - Da.
Opere diferite...
... toate autentice.
Fiecare pictate in stilul caracteristic vremii.
Numele lui e Marius.
Îl urmăresc de câţiva ani.
Mica mea obsesie.
Este cel mai apropiat de vampirul original.
Marius însuşi zice că este din 400 Î. C.
E mai bătrân ca Lestat.
El l-a făcut pe Lestat.
De unde ştii asta?
Pentru că am jurnalul lui Lestat.
Vreau să-l văd.
Promite-mi că nu te mai întorci la locul ăla.
Era iarna lui 1788.
Fusesem adus pe o insulă din Mediterana, de omul care m-a făcut.
Dacă poate fi numit om.
Bun venit Lestat.
Cine eşti?
Te ştiu?
Sunt necunoscut prin definiţie, dar poţi să-mi spui Marius.
Sunt stăpânul unui mare conac. O să trimită o armată să mă caute.
Mă îndoiesc că te vor găsi, Lord de Lioncourt.
Eşti foarte departe de casă.
Eşti slăbit...
... aproape mori.
De abea îţi mai aud inima.
Viitorul se precipită. O vârstă dincolo de motivul meu antic.
To o să mă ajuţi să înţeleg aceste timpuri.
De asta te-am ales.
M-ai ales pentru ce?
Bea...
... şi trăieşte.
Ai fost destul de curajos pentru o noapte, fiule.
Bea...
... şi învaţă.
Bun, nu-i aşa?
Gata. Gata, Lestat.
Gata!
Nu-ţi fie teamă.
Doar corpul îţi moare.
Mai mult.
L-am impresionat pe creatorul meu prin setea de lucruri.
A început să mă educe despre necunoscut.
M-a învăţat despre lume, despre istoria ei ascunsă...
... despre mine.
E destul, fiul meu.
Când te hrăneşti, stai departe de clipa morţii.
Să nu iei niciodată ultima picătură, sau o să te omoare.
Apreciază-ţi prada.
Sângele ei ce-l luăm duce cu el viaţă...
... viaţa ei, cunoştinţele ei, complexitatea ei.
Simţurile mele o luaseră razna, ca la un nou născut.
Cât despre noile mele puteri, eram mai mult decât încântat.
Haide, am stat destul.
Dar n-am vorbit cu nimeni.
Viaţa unui vampir este o viaţă de discreţie.
Discreţie?
De ce trebuie să ne ascundem, Marius?
Noi suntem cei puternici, cei nemuritori.
Ar trebui să ne plimbăm fără nici o teamă, nu?
Nu se poate.
Suntem vulnerabili în timpul zilei.
Muritorii nu trebuie să ştie de noi, pentru binele rasei noastre.
Deci n-aş putea s-o cunosc vreodată?
Numai dacă vrei s-o omori.
Deci nu pot fi cunoscut?
Trebuie să fi mort pentru restul lumii.
Vino, e timpul să plecăm.
Sophia, fugi! Fugi!
Du-te! Du-te...
Lestat...
... opreşte-o!
Trebuie!
Trebuie să rămân în umbre.
Încă mai ai urme de emoţii de muritor.
N-o să-ţi folosească la nimic, prietene.
Iartă-mă.
Feţele victimelor mele m-au bântuit, amintindu-mi de soarta mea.
Nopţi şi zile am cântat...
... nervos că nu voi putea lua parte la micile bucurii ale lumii.
Eram predestinat pentru mai mult decât asta.
Marius?
Vrei să-ţi cânt?
Ce-ai făcut, Lestat?
- Mai mult. - Nu cred micul meu domn.
- Dă-mi drumul. - Nu.
Ai băut cel mai pur sânge, ai văzut cele mai vechi lucruri.
- Prea mult pentru unul aşa tânăr ca tine. - Sângele ei e foc lichid.
Cine e?
E mama ta.
E mama mea.
Akasha, regina noastră a tuturor celor blestemaţi.
Şi el e regele ei.
Akasha şi Enkil aproape au secătuit pământul când au condus Egiptul.
Au băut până Enkil şi-a pierdut pofta.
Fără partenerul ei lângă ea, şi ea şi-a pierdut-o. Au devenit statui vii.
Nu respectă nimic în afară de gustul sângelui, uman sau imortal.
Nu. Dă-mi drumul!
Te-a făcut destul de puternic.
N-ai cum să mă opreşti!
Aud cumva sângele ei în vocea ta?
În toţi anii în care am avut grijă de ei, nu s-au mişcat deloc.
Pănă astă seară. Şi m-a ales pe mine.
Eu te-am ales.
Unde pleci? Marius!
De multe ori l-am mai strigat pe Marius, dar n-am primit nici un răspuns.
Doar trecerea nesfârşită a zilelor, lunilor...
... anilor.
Profesorul meu m-a părăsit la cea mai întunecată lecţie.
La urma urmei, suntem singuri.
Şi nu e nimic altceva decât pustietatea rece şi întunecată a eternităţii.
David credea că jurnalul îmi va satisface curiozitatea.
Dar m-a făcut doar să vreau să ştiu mai mult.
Trebuia să mă întorc la Braţele Amiralului.
N-aveam de ales.
E grozav aici. Iubesc locul ăsta.
Sigur nu vrei să-ţi aduc ceva de băut?
Curând.
Bună.
- Bună. - Vii aici des?
Tot timpul.
Nu văd nici o urmă.
N-ai văzut restul corpului.
Asta-i o invitaţie cumva?
Îmi pare rău, sunt luată deja.
Şi...
... unde e gazda ta?
E pe aici pe undeva.
Gazda asta, cum o cheamă?
Marius.
Îmi pare rău, nu-l ştiu pe tip.
- Normal că nu. E bătrân. - Nu a mai rămas nici un bătrân.
Toţi s-au făcut praf.
Asta dacă nu cumva l-ai adus într-o sticlă...
Eşti curajos cu glumele. Mi-ar face plăcere să vă întâlniţi.
- Şi de ce, mă rog? - Pentru că ai putea învăţa ceva.
Scuzaţi-mă.
Pleci undeva?
N-o să te doară tare.
De fapt, s-ar putea chiar să-ţi placă.
Nu fă asta.
Bau.
Ai jucat bine.
Ar trebui să fi mai atentă.
- Mulţumesc. - Pentru ce?
M-ai salvat.
Ce presupunere.
Deci, îl ştii pe Marius?
Ştiu o mulţime de lucruri.
Se pare că nu şi cum să rămâi în viaţă.
Atunci cred că avem ceva în comun.
Deşi eu sunt puţin înaintea ta.
Ei bine, cred că putem rezolva asta.
Cântecum tău, "Redeemer", e despre fata cu vioara. Nu?
Mda.
Este?
Şi ce altceva mai ştii?
Eu...
Tremuri.
E frig.
Încă ţi-e frig?
Continuă. Spune-mi mai multe despre mine.
Vrei...
Ce vreau?
- Doreşti. - Ce doresc?
Ce îmi doresc?
Să umblii printre cei vii.
Afară din pustietatea rece şi întunecată a eternităţii.
Ei bine...
... asta te face o bibliotecară foarte isteaţă.
Talamasca.
Ştiam eu că am lăsat jurnalul ăla pe undeva.
- A fost o lectură plăcută? - M-a impresionat.
Serios?
Nu-ţi fă griji Jesse.
Cei ca tine nu mi-au satisfăcut niciodată setea.
Lestat, ştiu ceva ce nu e în jurnal.
Ce?
Încă mai ai vioara, nu-i aşa?
Nu, înţeleg.
La urma urmei, e ceva uman.
Isteaţă bibliotecară.
David, ascultă, mă duc în Los Angeles la concert.
L-am întâlnit, David. Am vorbit cu Lestat.
Poftim? Lesse?
Ascultă-mă cu atenţie.
Nu mai judeci normal.
Lestat a spus lumii că vampirii trăiesc printre noi. Sunt furioşi.
Or să fie la concert ca să-l omoare. Eşti obsedată de el.
- Îmi fac griji pentru tine. - Nu-ţi mai fă griji. O să fiu bine.
O să ajung acolo şi...
Îmi pare rău. Trebuie să plec.
Nu, Jesse.
Oraşul Îngerilor Pierduţi s-a hrănit din sângele tinereţii.
Prezenţa mea aici n-a stârnit nici o reacţie.
Mai erau trei zile până la concert.
Simţeam că vine ceva.
Doar că nu-mi dădeam seama ce.
Marius.
Lestat.
Îmi pare bine să te văd, Lestat.
Şi mie.
Încă te mai îmbraci retro, după cum văd.
Vechile obiceiuri mor greu.
Cum ai reuşit să te strecori prin anii '50 în catifea roşie?
Am dormit.
Nu cred că ai pierdut prea mult.
- Elvis. - Elvis, da.
Acum eşti mai mare ca el.
Deci...
După tot timpul ăsta...
... cu ce ocazie eşti aici?
E cam greu să te evite lumea în zilele astea, cel puţin în conversaţii.
- Ce încerci să demonstrezi, Lestat? - Oh, te rog.
E puţin cam târziu să faci pe tăticul, Marius.
Două sute de ani şi nici un cuvânt de la tine.
Aproape m-ai costat totul.
Acum ai făcut-o din nou.
Nu e timpul să-ţi plăteşti poliţe mai vechi.
Vampirii nu plătesc poliţe.
Le nutresc.
Cum m-ai găsit?
Eu te-am făcut.
Întotdeauna am ştiut unde eşti.
În plus...
... trebuia doar să mă uit la cea mai impresionantă casă din cartier.
Haide. Lasă-mă să-ţi arăt ce înseamnă să trăieşti în lumină.
Impresionant.
Îmi aminteşte de nişte preoţi bătrâni şi nebuni ce alergau cântând prin pădure.
O întoarcere la primitivism.
Acolo, fanii mei...
... mă idolatrizează.
Milioane de braţe pregătite să îmbrăţişeze, implorându-mă să fac parte din viaţa lor.
E ceea ce ai vrut întotdeauna.
Cu toată inima mea micuţă şi întunecată.
Te-ai gândit şi la altcineva în afară de mine?
Mă am doar pe mine. Tu m-ai învăţat asta.
Ar fi timpul să te pregăteşti pentru nişte companie.
- Ce vrea să însemne asta? - Muzica ta a trezit un vechi prieten.
N-auzi?
Sau mai auzi doar aplauzele acum?
Akasha.
Trezită.
A băut sângele regelui.
I-a absorbit puterea.
Bun. Las-o să vină.
Anulează concertul.
Niciodată.
Nu eşti un adversar pentru ea. Nu eşti un zeu.
Şi noi am fost odată muritori.
Protejăm moştenirea noastră.
Atâta stimă pentru muritori.
Trebuia să mă laşi muritor.
Mirosul slăbeşte. A fost aici acum prea mult timp.
Îţi place de el, nu?
Îmi aminteşte de cineva.
În curând o să-ţi mai amintească doar de un morman pe oase.
O să-l dezmembrăm. O să-l secăm.
Serios?
Asta veţi face?
Vechi zei pe străzi noi.
Nu numai că şi-a vândut concertul celor vii...
... ci se părea că şi toţi cei nemorţi vor veni.
Urmau să fie vampiri furioşi acolo...
... speriaţi de lumina pusă de mine asupra celor ca noi.
Aveţi ceva de transmis celorlalţi vampiri?
Să fiu sincer, da.
Ieşiţi, ieşiti, oriunde aţi fi.
Mă vroiau mort.
Să încerce.
Să vină.
Mai bine mort decât singur.
Bună dulceaţo. Vrei bilete pentru mâine?
- Mergi la spectacol? - Nu.
- Haide, ţi le dau pentru 200$ - 200$. Nu prea aş crede.
- Ce zici de 150? - 150? Îmi faci o reducere?
Deci, ascultaţi, doar două fete, bine? Deci, câţi ani ziceai că ai?
- Uitaţi-vă. Şampanie? - Da.
Oh, Doamne, nu-mi vine să cred că eşti chiar tu. Sunt cel mai mare fan al tău.
Bau.
Bau şi ţie.
Lestat, am venit chiar din Taryana.
Serios?
- Şi tu? - Londra.
O gothică londoneză. Înţeleg.
Comic, te-aş fi luat drept o Talamascană.
Poate într-o altă viaţă.
Eu sunt o Episcopală.
Şi eu un afurisit de Budist. Lestat...
Roger, vrei s-o duci înapoi la biserică pe mica noastră episcopală?
Numai una seara asta? Ok.
- Dulceaţă, haide. - Poftim?
- Haide. - Poftim?
- E bine. - Mai pot să urc în culise?
De ce mă urmăreşti?
Ce vrei?
Ai bătut atâta drum doar ca să-mi returnezi asta?
Aşa, din bunătatea inimii tale?
Vreau să-mi arăţi cum e.
Cum e ce, mai precis?
Să fiu ca tine.
N-am timp pentru asta.
- Tot ceea ce are un vampir este timpul. - Nu şi ăsta.
Corect.
Ceilalţi vin după tine.
Cum o să-ţi petreci ultima noapte, tot singur, ca întotdeauna?
De ce nu?
De ce să n-o împarţi cu mine?
Bine.
S-ar putea să fie dureros pentru un muritor.
Încă eşti ataşată de ai tăi.
Nu-mi pasă.
Ai încredere în mine?
Da.
Atunci închide-ţi ochii.
Marius avea dreptate.
N-am înţeles până nu te-am întâlnit.
Ce vrei să spui?
Îmi pari aşa frumoasă pentru că eşti om.
Slăbiciunea ta...
... vârsta ta fragedă...
... inima ta...
... chiar dacă tu crezi că se sparge.
Toate astea...
... mi se par dintr-o dată mai preţioase decât orice altceva.
Nu sunt aşa preţioasă cum crezi.
Fă-o.
Te rog.
Lasă-mă să fiu cu tine.
Lasă-mă să ştiu totul.
Vrei să ştii totul?
Atunci haide.
O să-ţi arăt.
Ce e? Ce facem?
E bine?
Pleacă! Dă-te jos de pe mine!
Acum vezi?
Eşti pregătită?
Încă mai vrei?
Nu.
Normal că nu.
Sunt destul de porniţi. Cum te simţi?
Hai, fetelor, haideţi!
Ok, pe aici. Lăsaţi-l să treacă!
La o parte amice.
Haideţi copii.
Ok băieţti. Haideţi!
Lăsaţi-l să treacă.
Jesse!
Bună David.
Trebuie să-ţi arăt noile mele picturi cândva.
Găsiţi-o pe Jesse.
Mai vreţi?
Asta-i pentru aceea care au venit pentru mine.
Akasha.
Akasha?
De ce eşti aşa surprins, iubirea mea?
M-ai chemat, am venit.
Iubirea mea?
Nu-ţi fie teamă de mine, Lestat.
Toate visele tale se împlinesc.
Visele mele?
Visul să ai o parteneră cu care să împarţi eternitatea.
Eşti îndrăzneţ, ca muzica ta.
Îţi trăieşti viaţa în câmp deschis, aşa cum am făcut şi eu cu mult timp în urmă...
... când aveam un rege.
Aveai un rege?
Nu mai e.
Acum tu eşti partenerul meu.
De asta te-am ţinut în siguranţă.
Viu.
Tu?
Credeai că tu?
Ego-ul unui rege, de asemenea.
Da.
Te ştiu, Lestat.
Ştiu că vrei să ai lumea la picioare.
Şi eu am venit să ţi-o ofer.
Unde suntem?
Suntem acasă.
Trăim peste tot şi oriunde alegem.
Lumea e grădina noastră.
Toţi anii ăşti, am sperat ca locul ăsta să fie real.
Pentru prima dată în viaţă mă simt ca acasă.
E ciudat că această călătorie m-a adus aici.
Locul ăsta mi-a bântuit visele.
Mătuşă, sângerezi.
Trebuie să fii cu ai tăi.
Te voi veghea întotdeauna.
Vreau să stau cu tine pentru totdeauna.
Pentru totdeauna e foarte mult.
Mătuşă Maharet.
N-ai îmbătrânit, nu te-ai schimbat deloc.
Am fost şi eu muritoare odată.
Am născut un copil înainte ca Akasha să mă ia. Am avut grijă de acel copil...
... şi copiii lui, şi copiii copiilor.
Aceasta este familia noastră.
Modul meu de a rezista eternităţii.
Tu eşti legătura mea cu lumea celor vii.
Când părinţii tăi au murit, te-am adus aici şi te-am îngrijit.
Nu-i acum momentul.
Căutai răspunsuri, şi acum le-ai găsit.
Familia este cine eşti.
Faptul că ai băut sângele meu îţi dă posibilitatea să trăieşti în lumină.
Şi în curând soarele nu-ţi va mai ustura ochii.
Asta e doar o gustare din ce vom împărţi, iubirea mea.
Regele meu...
... iată regatul nostru.
Un regat de cadavre?
- De ce? - De ce nu?
De asta ai renăscut?
Ei nu credeau în nimic.
Acum sunt nimic.
Dar tu şi eu, vom schimba toate astea.
O să dăm lumii ceva în care să creadă.
Acum vino, iubirea mea.
Avem de plătit o poliţă.
De când am murit ca om, am vegheat...
... am ghidat şi avut grijă de familia mea umană...
... generaţii şi generaţii.
De asta trebuie să luptăm împotriva Akashei.
- Pentru binele marii noastre familii. - Lumea pe care o ştim e pe cale să dispară.
Singurul mod de a preveni asta este prin distrugerea Akashei.
Dar cum?
Când dă sânge, este vulnerabilă.
Cine ia ultima picătură va muri.
Dar Lestat?
Lestat s-a alăturat ei. E pierdut pentru noi. Uită de el.
Copii mei.
Mi se înfierbântă sângele să vă văd împreună...
... complotând împotriva mea.
- Akasha. - Maharet.
- Te vei adresa regelui meu întâi. - Lestat, ce ţi-a făcut?
Lestat, dă-te la o parte.
Niciodată.
Lumea s-a schimbat de când conduceai tu.
Atunci o vom schimba la loc.
Oamenii sunt animale...
... creaturi brutale.
- Distrugerea lor e bună. - Am găsit alte moduri de a coexista.
În tăcere! În umbre şi ruşine! Şi pentru ce?
Din respect pentru muritori?
Sunt nimic pentru noi.
Sunt doar hrană.
Akasha, te rog...
Crezi că-mi poţi schimba dorinţa?
Am vorbit destul.
Ori vă alăturaţi mie, ori muriţi.
Eu nu.
- Nici eu. - Nici eu.
Nici eu.
Mă iubeşti?
- Da. - Atunci demonstrează.
Omoar-o.
- Nu înseamnă nimic pentru mine. - Tot aia...
... aş vrea s-o omori.
- N-o atinge! - Încă te mai gândeşti să mă provoci?
- Acum. - Nu, e în ordine Mătuşă Maharet.
E ceea ce vreau.
Ce drăguţ.
Sunt pregătită.
Vedeţi, copii?
Amintiţi-vă de familia voastră adevărată!
Sau alăturaţi-vă familiei ei.
Acum...
... dă-mi coroana.
Ai vorbit ca un adevărat rege.
Haide.
Vedeţi cum se supune?
Aşa veţi face şi voi...
... sau veţi muri.
Destul, Lestat.
Destul, Lestat! Opreşte-mă!
Mă omorâţi...
... vă omorâţi pe voi.
Aşteaptă Lestat.
Trebuie să te opreşti.
A băut ultima picătură a Akashei.
A luat moartea Akashei în ea.
Nu e moartă.
Doarme.
Alo?
Oh, Doamne!
Jesse?
Bună David.
David, el e Lestat!
- Bună. - Am ceva pentru tine.
Cred...
... că vroiai asta.
Da, mulţumesc. Îţi mulţumesc mult.
- Pot să întreb... - Cum este?
Vrei să aflii?
Eu?
Nu, sunt prea bătrân ca să trăiesc pentru totdeauna.
Ei bine, dacă te răzgândeşti vreodată...
Deci asta e la revedere.
Da.
Bună David.
Best watched using Open Subtitles MKV Player