RACHEL SE MĂRITĂ
Daţi-mi imediat bricheta.
Walter, purtarea asta o să te ducă...
Du-te naibii !
Alegi ceva ?
Stai aşa.
- Alo ? - Nu te-ai prins, Waldo ?
Ea a ales să nu-ţi dea bricheta,
fiindcă iar o să aprinzi biblioteca de auto-ajutor.
Mă numesc Walter.
Ai ucis pe cineva de curând ?
Ai călcat pe cineva cu maşina ?
Ei sunt ?
Da, în sfârşit.
Doar n-o laşi pe ea să conducă ?
Walter, tu răspunzi doar de tine însuţi.
- Astea sunt toate lucrurile tale ? - Da.
Nu mi-ai dat niciodată numărul tău de mobil.
A fost o greşeală. Am avut noroc că nu m-au concediat. Am mai discutat asta.
Ai venit !
Credeam că m-ai abandonat la dezintoxicare.
- Nu. - E 10:30. Ai întârziat jumătate de oră.
Stăteam acolo cu nebunii ăia.
- Arăţi minunat ! - Şi tu la fel, dragă.
- Pot să iau eu asta ? Bună, Paul Buchman. - Rosa. Ne-am întâlnit data trecută.
- Da. Mă bucur să te revăd. - Bună.
Bine, să mergem.
- Bine. - Grozav.
- Baftă. - Mulţumesc.
Kym. Baftă.
Mulţumesc.
Bine. Unde sunt ceilalţi ?
- Bună, Carol. - Bună, Kym.
Unde-s ceilalţi ? Unde e Rachel ?
S-a întors acasă, se pregăteşte.
Sunt multe de făcut acasă. Nici nu pot să-ţi spun.
Ştii că sora ta face totul singură.
Sora mea supune mediul voinţei sale ? Serios ?
Nu există niciun organizator de nunţi ca ea. E doar ea
cu Sidney şi cu mulţi prieteni. E încântată
- că vii acasă. - Minunat.
- E gata totul ? - Da. Putem pleca ?
Există cineva... Vrei să-ţi iei la revedere de la cineva ?
Doamne ! Nu !
Toate ajutoarele astea tinere şi energice stau în casă ?
După nouă luni de schimbat colegi de celulă şi ţicniţi şi...
Nu stăteai în celulă, Kym.
Ce e ? Abia aşteptam să am puţină intimitate.
Singura persoană în plus din casă e Emma.
- Rachel şi Emma. - Da.
Ce relaxant !
Singurele două persoane din lume mai puţin capabile să delege decât Hannibal.
- În ajunul unei nunţi. Nachtmahr. - Nachtmahr ?
Nachtmahr. Nu ştii ce înseamnă ?
Adică un coşmar aşa de rău, că e în germană.
Înţeleg.
Cred că Rachel e agitată. E nervoasă ?
Problemele ei cu mâncatul au revenit ?
Mai ascunde Snickers şi Cool Whip sub pat
ca în liceu ? A făcut asta mereu.
Nu cred că ea are problema asta.
Nu te supăra, tată, dar niciodată n-ai crezut că are problema asta.
Abia aştept s-o văd pe mama.
O să-i vezi pe mama şi pe Andrew deseară, Ia repetiţia pentru cină.
Poate mă duc la ea acasă, după ce o văd pe Rachel.
Nu ştiu.
Putem trage pe dreapta ?
Îmi pare rău, mi-e greaţă şi trebuie să beau ceva.
- Am o Cola dietetică pentru tine. - Prefer Pepsi de la bar.
Nu cumva te-am văzut în serialul Cops ?
- Olive. - Uite-l pe Olive.
Scaune închiriate, o groază de oameni.
Da.
- Tată, nu-ţi face griji. Îl iau eu. - L-am luat.
Bună ziua, domnilor.
Bună.
Scuzaţi-mă, tocmai am văzut o stafie.
- E prea scurtă ? - Doamne, ce micuţă eşti !
Kymmie !
Scuze, am ace peste tot.
- Da, le simt. - Kym, te rog să nu fumezi aici.
- Arăţi minunat. - Ba nu, sunt prea grasă.
La dezintoxicare te îngraşi, au automate cu gustări.
- Nu, termină. - Ba tu !
Aş jura că vomiţi din nou.
- Bună, Kym. - Bună, Emma.
Serios, eşti aşa de slabă, de parcă ai fi asiatică.
Care-i treaba ? Ai ajuns psihiatru ?
Deşi arăţi de parcă ai avea 12 ani.
Rachel studiază psihologia, nu psihiatria.
Ştii care-i diferenţa dintre ele, nu ?
Ar trebui să-i prescrii un tranchilizant Emmei. Ceva gen Vicodin.
Obţin diploma abia peste un an şi jumătate,
iar psihologii nu pot da reţete.
Cred că în Guam se poate.
Poţi stinge ţigara ? Emma a desenat rochia,
sunt 43 de metri de material şi o să se aprindă ca Hindenburg-ul.
- Bine, scuze, o sting. - Mulţumesc, Kym.
Vine şi Angela Paylin la nuntă.
Angela Paylin nu vine.
- Serios ? - Da.
Dumnezeule !
Am mâncat aluat de prăjituri şi am inhalat oxid de azot cu ea.
Ştiu.
Iar ea ţi-a mărturisit fantezia secretă cu Elvis Stojko.
- De unde... - Ce ?
- Te-am spionat. - Elvis Stojko, patinatorul ?
Dumnezeule !
Avea o fantezie în care ea purta părul coc
- şi nişte... - Ochelari
- foarte profesionişti... - ... foarte serioşi.
Era arbitru la Olimpiadă. Renumită în toată lumea. La finala...
- Probei masculine de la Olimpiada de iarnă. - De iarnă.
- Iar Elvis Stojko concura... - Ca să obţină aurul.
În finală, pe melodia Could This Be Magic.
De Barry !
Şi când Barry ajunge la...
- Acum şi ţine-te bine ! - Acum şi ţine-te bine !
Patinează până la masa arbitrilor şi se opreşte în faţa ei.
Ochii i se întâlnesc, el îi întinde mâna.
- Şi ea i-o ia. - O ia.
- Îşi desface părul. - Dumnezeule !
Şi patinează ca pereche până la sfârşit.
- Iar el e descalificat. - Dar nu îi pasă !
- Aşa e. Dumnezeule !
Mă duc jos după Olive, să-mi ofere dragoste necondiţionată.
Arăţi minunat.
- Bine ai venit acasă. - Mulţumesc. Emma.
Apropo de câini, când o să-ţi văd logodnicul ?
S-a dus să ia nişte lucruri, cu Kieran. Se întoarce.
Pregătesc crenvurşti şi hamburgeri. Cine vrea ?
- E prea fierbinte. - Nu mănânc gluten, Paul.
- Doi... - Îmi dai şi mie unul, te rog ?
Da. Ce nu mănânci ?
Gluten.
- Unde e Kym ? - În plus, sunt în rochie.
Eşti în rochie ? S-o văd !
- Nu ! - Nu !
- Bine. - Vino, Olive.
- Ţie ce să-ţi aduc, Kymmie ? - Întârzii la o întâlnire.
Trebuie să fac analize de urină şi să fiu înregistrată ca deşeu toxic.
Te duc eu, scumpo.
Nu e nevoie. Spune-mi ce maşină pot lua.
Scumpo...
- Îmi dai un crenvurşt, Paul ? - Unul.
- Îmi dai şi mie unul ? - Doi crenvurşti.
Ce maşină ?
- Kymmie, fă-mi un serviciu. - Scuzaţi.
- Am permisul. - Ştiu.
Plătesc foarte mult la asigurare şi nu-mi convine deloc.
Nu putem găsi altă soluţie ?
Bună. Am venit să fac analize de urină.
A venit să facă analize de urină. Vine imediat cineva.
Bine. Trebuie să ajung la o întâlnire.
- Întâlnirile sunt în cealaltă clădire. - Ştiu asta.
Vine cineva imediat. Ia loc.
Sunt toxicoman.
Nenorocitule !
- Am făcut-o doar o dată. - Scuze.
Doar o dată, cu traficantul.
- Aveam nevoie de bani. - Nu face nimic.
- Mulţumesc. Scuzaţi-mă. - Oricum, sunt din Hawaii.
Asta e prima participare Ia o întâlnire. Mulţumesc.
- Bine ai venit. - Dă-i drumul.
- Sunt Steve şi sunt toxicoman. - Bună, Steve.
- Bună. Asta e...
E prima mea întâlnire, aşa că sunt puţin...
Bună. Mulţumesc că ai venit, Steve.
"Unu. Am recunoscut că suntem neputincioşi în faţa dependenţei noastre
"şi că vieţile ne-au scăpat de sub control.
"Doi. Credem că o putere mai mare decât noi..."
Orice mi se întâmpla mă distrăgea.
Îmi dădea speranţă pentru încă o zi.
Aşa trăiesc, câte o zi pe rând.
Ziua de ieri s-a dus, ziua de mâine încă n-a venit.
Mă gândesc doar la ce pot face azi ca să schimb ziua de mâine.
La un moment dat credeam că mai pot bea încă un pahar,
încă o băuturică. Dar finalul era mereu acelaşi.
Un pahar era prea mult, iar o mie nu ajungeau niciodată.
Am obosit să o iau mereu de la început.
Tot ce am realizat alături de familie, tot ce am realizat...
Lumea care mă ajuta şi avea grijă de mine...
Începi să bei din nou, o iei de la capăt.
Am obosit să o iau de la capăt.
A fost dramatic. Sunt multe...
Sunt suişuri şi coborâşuri, e o nebunie, apoi...
De curând s-a întâmplat ceva...
Uneori parcă-mi lipseşte drama.
Uneori e tare plictisitor.
Înainte nu spuneam că sunt drogată. Mi-a luat ani de zile să spun asta.
Mi-am petrecut ani de zile ca... Doar asta eram.
Înţelegeţi ? Eram doar o drogată.
Dacă poţi accepta asta ca fapt, printre multe altele...
- Că sunt asta şi multe alte lucruri. - Aşa e.
Lucrurile se acumulează în această călătorie pe care o faceţi.
Toţi am simţit asta la un moment dat.
Dar vreau să vă încurajez. Vă descurcaţi bine.
Doamne, dă-mi seninătatea de a accepta lucrurile pe care nu le pot schimba,
curajul de a le schimba când se poate şi înţelepciunea de a înţelege diferenţa.
Trebuie să vă întoarceţi căci, dacă vă ocupaţi de asta, o să meargă.
Mulţumesc mult. Ne vedem data viitoare.
Kymmie ! Carol, a venit !
Kymmie ! Ţi-am adus un sandviş cu ruladă de carne.
- Bună, dragă. - Bună.
- Ai mers mult, nu ? - Da.
- Ruladă de carne. - Ia te uită.
- Da. - E gustos.
- Bine. - Mulţumesc.
- Cu plăcere. - Ce mare e !
Mă bucur că eşti aici. Mă bucur că te-ai întors.
- Nu credeai că mă întorc ? - Nu.
- Lau bicicleta lui Tom. - Kymberly !
- Bună ! - Vino să-l cunoşti pe Sidney.
- El e logodnicul meu, Sidney Williams. - Bună.
- Bună.
Iar el e cavalerul de onoare, Kieran.
- Bună. - Îmi pare bine.
- Ce mai faci ? - Bine.
- Ce-ţi mai face genunchiul ? - Taci.
Vrei ruladă de carne ? A făcut tata.
- Îmi pare bine. - Îmi pare bine.
Cred că am început o tradiţie nouă.
- Asta cred. - Da. Care ?
Cavalerul de onoare şi domnişoara de onoare
se strecoară să facă sex,
în timp ce restul participanţilor organizează
într-o veselie marele eveniment.
Dar credeam... Credeam că ăsta e rolul Emmei.
Poftim ?
Domnişoara de onoare.
Am auzit că aşa era vorba.
Sunt sigură.
- Poate că greşesc. - Nu.
Îţi place ?
Culoarea lila e fantastică, Emma. Arată ca o frezie.
Nu e frumos ? Ar trebui să-ţi acoperim tatuajul.
Ce e ?
Nimic, doar că mie-mi place griul.
Normal.
Purtăm toate lila. Suntem asortate. E o nuntă.
Asta e culoarea schemei, arată ca un nor.
- E fantastic ! - Exact.
- Ştii cum sunt. Nu port lila. - E bine să ai principii.
Dar purtai un pulover lila, cu o pisică pe el,
pe coperta revistei Seventeen.
- Era drăguţ. - Eram la tabăra de graşi.
Da, m-au plătit, îmi dăduseră o tonă de tranchilizante...
Îţi stă bine. Vorbesc serios.
De ce e Emma domnişoara de onoare şi nu sunt eu ?
De aia.
Ce înseamnă asta ?
Fiindcă nu eram sigură când vii şi dacă vii.
Nu eram sigură c-ai timp să-ţi ajustezi...
Aiurea. E un sari.
Iei o fâşie de material şi o înfăşori în jurul tău de câteva ori.
Doamne, sunt acasă de o zi.
Nu obţin un răspuns de la nimeni.
Despre ce vorbeşti ?
Tata îmi dă de mâncare o dată la două secunde.
Tata dă mâncare şi celor care fac greva foamei.
Nici nu e vorba de mâncare. Trebuie să ştie mereu unde sunt
fiindcă nu şi-a rezolvat problemele cu încrederea.
- E ciudat. - Ştii ceva ? Mai taci din gură.
- Ia mai pupă-mă... - Bine.
- Lasă-l pe tata în pace. - Cu plăcere. Asta şi vreau.
Doar că nu mă lasă el...
Simt că mă supraveghează mereu. Şi Carol, şi voi.
Fiindcă n-avem altceva mai bun Ia care să ne gândim.
Toţi cei din casă mă privesc de parcă aş fi o sociopată în vizită.
Serios, ce credeţi, că o să ard casa ?
Atunci a luat foc salteaua. Nu era acasă, dormeam la cineva.
Bine. Să vă ia naiba pe amândouă. Aţi câştigat.
Mă duc să-mi tatuez pe frunte "pericol public".
- O să fiţi fericite ? - Eşti o scorpie.
E aşa de important să fii domnişoară de onoare ?
Nu credeam că-ţi pasă. Iartă-mă.
Cum ai putut spune aşa ceva ?
Doamne ! Emma.
Emma, ai fi groaznic de ofensată şi jignită
dacă te-aş să renunţi la rolul de domnişoară de onoare ?
Pentru ea ? Poftim ?
Rachel, vorbeşti serios ? Asta doreşti ?
- Bine. - Nu chiar.
Ia-l, coroana e a ta. Locul al doilea.
Mulţumesc, Emma.
- Ştii ceva ? - Nu e mereu vorba despre tine, Kym.
Nu e vorba despre mine, ci despre faptul că suntem surori.
Eşti un simbol al surorii bune ! Trăiască surorile !
Ştii ceva ? Dacă ai surori, te descurci.
Văd că dezintoxicarea te-a ajutat mult.
Du-te naibii.
Vărul Joe, în permisie din Irak. Aproape că uitasem de el.
Veniţi şi spuneţi...
Am bătut-o pe umăr şi am spus:
"Cum merge ? Mă numesc Dorian, aş vrea să vorbim."
Ea a zis: "îmi pare bine. Scuze, te dai mai încolo ?
"în spatele tău e un băiat superb."
Era Sid.
Dorian !
Avem un izvor de bucurie.
Avem bucuria în suflet.
Vă mulţumim că ne-aţi invitat.
E o ocazie minunată de a fi aici în mijlocul familiei şi al prietenilor.
Paul, ai fost un prieten minunat de-a lungul anilor.
Parcă ieri ne-am cunoscut.
Eram acasă la tine, cântam şi discutam despre muzică.
Îi priveam pe toţi cum cresc. Rachel. Kym.
Iar acum, Rachel se mărită.
Da.
Trebuie să ne amintim şi de micuţul meu prieten Ethan,
care acum este în alt plan.
Dar spiritul lui e aici, locuieşte în inimile noastre
şi nu plăteşte chirie. El are grijă de noi.
Charlie Parker a zis: "Muzica vorbeşte mai tare decât cuvintele."
Vă voi cânta un cântec compus special pentru ocazia asta.
Se numeşte Rachel îl iubeşte pe Sidney.
Asta e pe latura A. Pe latura B e cântecul Sidney o iubeşte pe Rachel.
Scuzaţi-mă o clipă.
Scuze.
Nu cunosc pe nimeni din partea cu rataţi a mesei.
Îmi daţi şi mie masala ?
Îi cunoşti pe majoritatea din clasa a opta.
- Nu cred. - Mereu te faci că nu-i cunoşti.
- Ai grijă la rochia mea. - Le datorezi bani ?
Îmi pare rău, la discuţia asta participă doar membrii familiei.
Apropo de asta, unde e mama noastră ?
Cum de nu e aici ? N-am văzut-o de când am venit.
A sunat de câteva ori şi a zis că întârzie.
- Dar ar trebui să vină. - Doamne !
Kieran, vrei saag paneer ?
Nu, mulţumesc. Krill este ?
- Glumeam. Scuze, e o glumă. - Nu m-am prins.
Nu pot crede că mama întârzie acum, când mi-au dat drumul în lume.
Eu credeam că e vorba de Rachel.
Rach, era să uit. Carol a luat buteliile de heliu.
Cuvintele Carol şi heliu...
Nu există reguli legate de buteliile de heliu ?
Ea habar n-are ce se face cu buteliile de heliu.
Cred că se pot folosi doar pe o proprietate publică.
- Da, riscurile sunt uriaşe. - Butelii de heliu ?
- Eşti avocat ? - Am fost, timp de cinci minute.
Zi ceva juridic.
Daună.
Acum cu ce te ocupi ?
Îl ajut pe Sidney la partea legată de afaceri.
Drăguţ.
- Vrei s-o sun ? - Nu.
- Uite-o. - Doamne ! Mamă !
- Mamă ! - Bună, scumpo.
- Kym ! Vino aici. - Mulţumesc.
Ai primit biletul meu ?
Da.
Stai să te văd. Ce frumoasă eşti !
- Ba sunt grasă. La dezintoxicare te îngraşi. - Aiurea !
- E totul în regulă ? - Da.
Mamă, unde ai fost ?
- Totul e în regulă. - Ai încurcat datele ?
Nu, e totul în regulă.
- Prezintă-mă. - Aceasta e familia lui Sidney.
Ea e Carol-Jean. Ea e mama mea, Abby.
- Felicitări. - Iar el e soţul ei, Andrew.
- Andrew. - John, Abby, mama mea.
- Cu plăcere. - Să nu o furaţi.
- Bună. - Îmi pare bine. Felicitări.
- Mulţumesc. - Iar ea e bunica.
- Îmi pare bine. - Emma !
Mamă, arăţi grozav. Serios, arăţi minunat.
Scumpo, nu fuma. Nu cred că e... Se poate fuma aici ?
- Da. E o petrecere particulară. - El e cavalerul de onoare, Kieran.
- Îmi pare bine. - Şi mie. Sunt Kieran.
Ce mai face bunica ? E tot ursuză şi nervoasă ?
E bine. O ştii pe bunica. Vă trimite salutări.
- Bine, şi noi la fel. - Vrei să iei loc ?
Du-te să stingi ţigara, nu cred că e voie.
- Ia loc. - Stinge-o.
- Bine, o sting.
Socrul mic şi socrul mare nu au nimic de făcut,
trebuie doar să rânjească şi să semneze cecuri.
Cred că noi asta am făcut, John. Nu-i aşa ?
Familia Williams. Carol-Jean şi John. Şi frumoasa lor soră, Kyrah.
Şi, desigur, bunica Herreast.
Şi caporalul Joseph Gonzales.
După cum a spus doctorul, când am început să mâncăm,
ne bucurăm că ai scăpat de rele
şi sperăm să te întorci acasă pentru totdeauna.
Mă bucur că m-am întors acasă. Mulţumesc.
Dragă familie Williams, bun venit în Connecticut, cu sistemul complicat de taxe.
Tocmai ne-am cunoscut.
Vreau să ştiţi că suntem binecuvântaţi
să ne unim forţele cu voi. Abia ne-am cunoscut, dar să ştiţi că vă iubim.
Îl ştiu pe Sidney de...
Cât e ? Cincisprezece, 20... Aproape de-o viaţă.
E un prieten minunat.
A fost alături de mine la bine şi la rău.
Şi,
să ştiţi, uneori a fost la foarte rău.
Dar a fost alături de mine mereu şi...
Dragul meu prieten, e o plăcere şi o onoare
să-ţi fiu alături în acest moment important.
Te iubesc, ai făcut totul cum nu se putea mai bine.
Noroc.
Ne-am adunat aici să sărbătorim dragostea, pur şi simplu.
Rachel e pură, Sidney e simplu.
Fie ca voi doi să trăiţi şi să vă iubiţi cât doriţi
şi să nu vă lipsească nimic toată viaţa. Şi, ce e mai important,
fie ca toate suişurile şi coborâşurile să se petreacă doar în dormitor.
- O să plăteşti pentru asta, Emma. - Nu-mi vine să cred că am făcut asta.
- Ai grijă ! - Să nu te tai.
Vreau să ţin un toast pentru fericita pereche,
fiindcă vreau să vin să vă vizitez în Hawaii.
Cum se cheamă locul ăla, Sidney ?
Hunuku-ook, Hunookook...
Aşa cum au spus ei.
O cunosc pe mireasă de-o viaţă. Nu în sens biblic.
În afară de un sărut franţuzesc de la petrecerea lui Evan Yasky, într-a noua.
Termină !
- Vreau un film. - A fost o provocare.
Să înceapă povestea cea jenantă.
Cum, nu a fost doar atât ?
Ţii minte când te învăţam să conduci în Wagoneer,
şi tu ai făcut să derapeze un taxi şi i-ai lovit oglinda ?
Nu ţin minte.
Aş vrea să spun tuturor că d-ra Rachel,
înainte de a-şi lua carnetul şi de a şti să conducă,
a reuşit să conducă mai bine decât un şofer de taxi furios
pe strada 96, către East River,
evitând cu greu doi sanitari care puneau o bătrânică
pe o targă.
Apoi i-a luat numărul unuia dintre sanitari şi a ieşit cu el de două ori.
Aşa e. De trei ori.
Rach, era tipul cu părul oxigenat ?
Când şoferul de taxi a ajuns lângă noi,
ea a vorbit cu el şi a făcut să-i treacă furia în...
Mahamoud ! Ce om drăguţ !
Se făcea că vorbeşte în arabă, farsi, urdu, nu mai ştiu.
Apoi a folosit radioul ca să sune dispecerul
şi să-l recomande pentru un premiu, fiindcă e o fată drăguţă.
Pentru o femeie care poate
să conducă repede, să agaţe un paramedic, să inventeze limbi străine
şi să ajungă acasă teafără. Sidney, ai un noroc porcesc !
Aşa e.
M-am rugat pentru tine, Rachel.
Ştiam că vei veni şi ai venit. Iar noi suntem una.
Aşa este în Rai.
Amin.
Mă bucur că acum repetăm cum va fi în Rai.
Da, sunt mica prinţesă.
Pentru tine, Sid. Te iubesc la nebunie. Eşti cel mai bun frate din lume.
Vreau să mulţumesc.
O cunosc pe Rachel de la grădiniţă, nu chiar de-o viaţă, Emma, dar...
Câştigi tu. Dar...
Sunt recunoscătoare
că sunt domnişoara ta de onoare şi că particip la acest moment...
Nu te uita la mine aşa.
Bună.
Liniştiţi-vă, e doar sifon.
Bună.
Sunt Shiva, distrugătorul, sunt solul soartei în seara asta.
Vreau să vă mulţumesc tuturor că aţi venit.
Deşi nu v-am mai văzut pe majoritatea de când am fost la răcoare.
Dar arătaţi minunat.
În timpul celor 20 de minute cât n-am fost la izolare
fiindcă mi-am făcut un şiş din periuţa de dinţi, am participat
la infamul program cu cele 12 etape.
Doisprezece paşi. Pas, vârf, schimbă.
Încă mai aştept schimbarea.
Dar şti ? I cum se spune,
recidiva e o parte inevitabilă a revenirii.
Am luat notă mare la recidivă.
Mă rog.
Aşa după cum mul ? I dintre voi şti ? I, deşi nu recunoaşteţi,
una dintre etape
se referă la cerutul scuzelor.
Aşa că mi-am cerut scuze de la o mulţime de oameni.
Unii dintre ei de-abia îşi aduceau aminte de mine, majoritatea nu-şi aminteau nimic.
Mi-am cerut scuze
că am dat un cec fără acoperire,
că am leşinat în cada lor, că le-am inundat
casa, că i-am implicat
în activităţi sordide pe care voiau să le uite.
A trebuit să sun o fată de vreo 14 ani
dar ea nu a putut veni la telefon
fiindcă mama ei obţinuse un ordin de restricţie, dar...
Mă rog. Am petrecut mult timp
cerându-mi scuze de la persoane practic necunoscute.
Aş dori foarte mult să profit de ocazie
s-o felicit pe extraordinara mea soră,
viitoarea exploratoare a min ? Ii umane, mulţumesc mult
şi pe adorabilul ei viitor soţ,
cu ocazia nunţii lor fără precedent
şi, de asemenea, să-mi cer scuze de la extraordinara mea soră,
viitoarea exploratoare a min ? Ii umane, ce va căuta...
Ce anume ? Nu ştiu. Totul.
Vorbesc serios, Rach. Tu...
Eu am fost un coşmar, tu, o sfântă.
Mă bucur să fiu aici cu tine,
cu familia lui Sidney, cu familia noastră şi...
Toţi sunt împreună şi...
E minunat. Aşa că
ridic paharul cu sifon pentru encomiabila mea soră
şi, totodată, îmi cer scuze.
Sidney, tu furi din familia noastră disfuncţională
unul dintre ingredientele vitale
şi pe singurul membru care mai e dispus să-mi împrumute bani.
- Să-ţi fie ruşine ! - Nu e adevărat.
Distracţie plăcută în Hawaii.
- L'chaim. - L'chaim.
Unu, doi, unu, doi.
Sidney, pe care l-am întâlnit când eram în Kingston, Jamaica,
la House of Leo, când cânta trupa Stone Love.
Boxele alea mari bubuiau, se auzeau cântece remixate,
pluteau nori de ierburi medicinale.
A Fost Foarte Frumos.
Mă bucur că te-am întâlnit, că am petrecut timp împreună, că ne-am împrietenit,
că am văzut ce lucruri uimitoare faci din punct de vedere muzical.
Vreau să vă spun că vă doresc să trăiţi 100 de ani.
Iar eu să trăiesc 100, dar fără o zi
ca să nu aflu că nişte persoane minunate ca voi au murit.
Dă-i drumul !
Am simţit-o. Tu ai băut, iar eu am simţit efectul.
Ştiu.
Sidney a avut mereu grijă de mine şi m-a ajutat,
indiferent ce probleme avea el.
Cât de mulţi bani îi datorezi ?
În lire, sunt miliarde.
Toţi vorbesc de dragoste şi spun cuvinte frumoase,
lucruri uimitoare şi...
- Nu e un premiu. - Ştiu, nici măcar nu-l folosesc.
Parcă ai primi un premiu.
Despre asta e vorba, nu e nimic altceva.
Restul îl poţi distruge.
Fiindcă fără dragoste... înţelegeţi ?
Bună, Olive. Ştiu. E doar în mintea mea.
Doamne, sunt istovită.
- E vreun pepene pe aici ? - Să văd.
- Frumoase scuze. - Poftim ?
Frumoase scuze.
Am ţinut un toast pentru tine şi mi-am cerut iertare.
E una dintre etape. E ceva important.
Ştiu ce sunt etapele, am învăţat la şcoală
şi te-am vizitat în multe clinici, Kym.
Doamne !
Tată, ce e ?
"Scuze. Substantiv, de obicei urmat de 'pentru', reacţia la o dizabilitate
"sau frustrare din cauza dezvoltării în altă direcţie."
- Da. - Nu mi-ai spus nimic
care să semene cât de cât cu scuzele,
dar, dintr-odată, la recepţia pentru nuntă, în faţa tuturor,
ai hotărât să ne povesteşti despre progresul tău.
Abia am ajuns acasă.
"Salutare, familie şi oaspeţi,
"în caz că vă gândiţi la altceva timp ce cinci minute,
"de exemplu, la nunta surorii mele, să ştiţi că mi-au dat drumul.
"Sunt o bombă în libertate ! Aveţi chef de umor de la dezintoxicare ?
"Fiindcă eu n-am probleme să vorbesc despre boala mea.
"Acum uitaţi-vă ce altruistă sunt şi cum prezint nişte scuze generale
"surorii mele, fiindcă nu am aflat ultimele ştiri."
- Eşti foarte cinică. - Rachel, ajunge.
Rachel, ea face eforturi.
Ăsta a fost un efort ? Eu cred că ea presupune
că, deoarece mereu a fost vorba de boala ei
acum va fi vorba de vindecarea ei. Eu aşa cred.
- Rachel, abia a venit acasă. - Din nou.
- Nu ştiam că eşti supărată, d-ra doctor. - Nu sunt.
Dumnezeule !
Kymmie, sora ta are multe de făcut acum.
- Este îngrijorată pentru... - Nu sunt îngrijorată, tată.
Abia a cunoscut familia lui Sidney, are de organizat meniul,
orchestra care va cânta, tu ai venit acasă. Sunt...
Sunt o mie de lucruri de care trebuie să se ocupe.
Desigur. O nuntă îţi absoarbe toată energia.
Da, şi de asta ar fi drăguţ dacă am putea cu toţii...
Trebuie să mergeţi mai departe.
Duceţi-vă la o întâlnire pentru membrii familiilor toxicomanilor.
Kym, fetiţa mea ! Am fost la întâlniri pentru membrii familiilor toxicomanilor, ştii asta.
Stai puţin. Voi ? Adică familia ta ? Persoanele din camera asta ?
Da. Trăiţi într-o lume mică a prejudecăţilor,
a paranoiei, a neîncrederii. Simt asta mereu.
La cel mai mic semn de nerecunoştinţă
sau de lipsă a ispăşirii, parcă sunt procesele vrăjitoarelor din Salem.
- Ar trebui s-o folosesc din nou. - Nu începe.
- Aşteaptă.
Kym, uită-te la mine.
Nimeni nu te poate face să te simţi în vreun fel, decât dacă le permiţi tu. Asta-i tot.
Mulţumesc, Carol,
dar voi sunteţi familia mea.
Mă faceţi să mă simt un nimic de o sută de ori pe zi.
Rach, trăieşte tu sub supravegherea continuă a tatei timp de cinci minute
- şi spune-mi dacă-ţi place. - Ce supraveghere continuă ?
- Kym ! - Doamne, vorbeşti serios ?
"Carol, unde este ?
"Nu dormi aici, dormi aici. Mănâncă asta. Te duc eu."
Tată, serios, eşti obsedat.
Ce mai noutăţi !
Poate că nu ştii asta, Kym. Ba sigur ştii.
Singurul mod de a-l angaja pe tata într-o conversaţie normală
e să începi conversaţia cu numele tău.
"Ai veşti de la Kym ? Ce mai face ?" Imediat îşi revine.
Îi şochează imediat, parcă e o alarmă.
- Rachel, nu e adevărat. E nedrept. - Cum ? Ea e chiar şi mai rău.
"Tată, n-o să să crezi dar cecul trimis de tine
"n-a mai ajuns, iar proprietarul mă urăşte."
"Tată, poate să vină cineva jos, cu banii de taxi ?
J "N-o să-ţi vină să crezi
"am pierdut portofelul şi mi s-a furat carnetul de cecuri.
"Sunt la Urgenţe şi toată lumea mă urăşte."
Rachel, vorbeşti de parcă ai avea
probleme nerezolvate cu tata şi cu sora.
Te rog, fii serioasă !
Voi doi sunteţi ca o elice dublă a crizelor.
- Mai taci ! - În limbajul psihologiei,
suferiţi amândoi de probleme legate de rolul în familie.
E frumos că-ţi iei diploma.
- Doamne ! - Nu mă lua de sus !
Îmi pare rău, dar nu...
E urât, scumpo. Nu se cade să faci asta.
Ea de ce poate vorbi despre problemele cu tatăl şi sora,
dar eu nu mă pot referi la cele legate de rol,
deşi eu măcar ştiu despre ce vorbesc ?
Apropo, nu sunt în criză. De un an n-am mai fost în criză.
- Abia ai ieşit de la dezintoxicare ! - Doamne !
De ce ţi-e aşa de greu să înţelegi ?
Dezintoxicare, criză. Ar trebui să înveţi care-i diferenţa.
Se pare că nu eşti fericită decât dacă-s într-o situaţie disperată.
Nu ştii ce să faci cu mine, dacă nu-s în criză.
De ce sunt singura dispusă să spună asta ?
Tu eşti mult mai evoluată în suferinţa ta.
Eu nu... Ia uite cine vorbeşte.
Suferinţa ta nu e lucrul cel mai important pentru toţi.
- Cine spune că e ? - Am viaţa mea. Sunt la facultate.
- Mă mărit. Sunt... - Ce ?
- Sunt însărcinată. - Acum eşti însărcinată ?
- Vorbeşti serios ? - Dumnezeule !
- Ce e ? - Dumnezeule !
E nedrept !
Foarte nedrept !
Când ai aflat ?
Cam cu o zi înainte să ne hotărâm să ne căsătorim.
Nici mie nu-mi vine să cred !
De când ? Ştii ?
Adică în ce lună eşti ? L-ai spus mamei ?
- Da, i-am spus la cină. - Bine.
- A fost fericită. - Tată, termină, te rog.
Te rog. Serios ! Lua-m-ar naiba !
Rachel, scuze, tată, dar nu poţi da o asemenea veste enormă
într-o conversaţie separată. Nu se poate.
- Kym, vei avea o nepoată. - Sau nepot.
Ştiu. Mă bucur pentru tine. Dar nu-mi poţi spune
când vorbim aşa. E o capcană. Nu e drept.
Da.
Sunt istovită.
Tată, îi spui că mă bucur pentru ea ?
Nu vorbeşte cu mine.
Sunt obosită. Cred că mă duc la culcare. Sidney ?
- Da. E o idee bună. - Pleci acum.
- În mijlocul conversaţiei ? - Da.
Kymmie, e însărcinată şi e obosită.
Bine. Corect.
Îţi mulţumesc că mi-ai spus despre Hawaii.
- Felicitări, Sid. - Mulţumesc.
Rachel, nu-ţi pot spune ce fericită sunt.
Vreţi să mâncaţi ceva, un sandviş ?
Cred că vă e foame. Mai e aloo gobi şi saagwala rece.
- Mi-e foarte somn, tată ! - Ţi-e de toate !
Şi ţie.
Măi să fie. A fost o zi de pomină. Cred...
Dacă nu te superi, eu o să...
- Nu ! - Doamne !
- Mă duc să mă culc. - Vin imediat.
- Încarc maşina de spălat vasele. - Bunicule.
Eu sunt.
Mulţumesc că l-ai luat.
- Ne vedem mâine dimineaţă. - Noapte bună. Vise plăcute.
Sper că nu te superi că i-am spus mamei Ia cină despre bebeluş.
Sigur că da. Trebuia să-i spui.
Mă bucur că voi fi bunic.
- Aş vrea să fie şi Ethan aici. - Poftim ?
- Aş vrea să fie şi Ethan aici. - Ştiu. Şi eu.
- Ia-o pe femeia aia. - Bine.
Spune-mi dacă ai nevoie de ajutor.
Pleacă de aici, Sid.
Uită-te la asta ! E foarte drăguţ.
- Nu e frumos ? - Nu pot împrumuta aşa ceva.
Ce ai aici ?
- Un organ vital ? O splină mică ? - E divină.
Rachel, acum ar trebui să ai grijă de tine.
Trebuie să mănânci sănătos şi să te odihneşti.
Aşa voi face, mamă.
Cum merg lucrurile acasă ? E totul bine ?
- Da. - Da ? Ce face Sidney ?
Bine.
Şi prietenul lui ? Cum îl cheamă ?
- Kieran. - Da.
A avut mult succes, nu-i aşa ?
- Sora ta se poartă frumos ? - Nu ştiu ce înseamnă asta.
Are nevoie de apreciere.
- Aşa crezi ? - Haide.
Nu e uşor când toţi ştiu ce probleme ai avut.
Nu te mai agita.
Mamă, te deranjează
faptul că multe pregătiri de nuntă sunt făcute de Carol ?
Nu. Mă bucur că mă ocup de flori.
Ştii ce mult înseamnă pentru mine. Şi vor ieşi foarte bine.
- Sunt sigură. - Ajunge.
Dar poţi face orice vrei.
Florile vor fi minunate şi tu la fel.
Dacă voiai să te ocupi de altceva, eu...
Mulţumesc, nu e nevoie.
Îţi închipui cum aş fi ? Una dintre
acele femei, mama nebună de la nuntă,
aperitivele şi...
Crenvurştii ăia mici ? Nu sunt genul.
O să fie perfect. Totul va fi minunat.
Chiar şi sora ta se va distra de minune. E grozav.
Iar eu voi fi bunică. Ura !
Ura !
Uite inelul bunicii. Probează-l.
Sper că va fi băiat.
Important e să fie sănătos, aşa se spune.
- Bună, sunt Kym. Sunt drogată. - Bună, Kym.
Nu m-am mai drogat de nouă luni.
Când aveam 16 ani aveam grijă de frăţiorul meu.
Şi eram...
Luasem mult Percocet şi eram drogată.
Şi...
Ne-am dus în parcul Lakeshore.
El avea nişte şosete roşii
şi alerga prin frunze.
Mă îngropa în ele,
apoi îl îngropam eu în frunze.
Se prefăcea că e un tren.
Trecea prin frunze şi lăsa urme.
Eu eram vagonul de serviciu. El tot zicea:
"Cărbune, vagonule de serviciu !"
Şi...
Noi... Trebuia să plecăm, iar eu conduceam.
Şi
am pierdut controlul maşinii
şi am căzut de pe pod.
Maşina a căzut în lac.
Nu l-am putut scoate din scaunul lui.
Şi s-a înecat.
M-am luptat mult cu Dumnezeu,
fiindcă nu mă pot ierta.
Şi nici nu vreau s-o fac. Pot trăi cu asta, dar nu mă pot ierta.
Uneori nu vreau să cred într-un Dumnezeu care m-ar putea ierta.
Dar vreau să nu mă mai droghez.
Sunt vie, sunt prezentă, nu mă controlează nimic.
Dacă supăr pe cineva, bine.
Îmi pot cere scuze, iar ei mă pot ierta sau nu.
Mă pot schimba.
Voiam să vă împărtăşesc asta
şi să vă felicit că Domnul vă face să priviţi în sus. Mă bucur.
Dar, dacă n-o face, veniţi aici. Asta e tot. Mulţumesc.
Îţi mulţumim pentru ce ne-ai spus.
Unde eşti, Emma ?
- Unde eşti, Emma ? - Sunt aici.
- Plouă. - Doar azi.
- Gata. - O să fie bine.
Bine.
O să fie foarte bine.
Bine.
Asta ai adus până acum ?
E bine. E perfect.
Câte şase din fiecare, aşa e ?
- În afară de mine. - Eu sunt telefonul.
Rachel, ia uită-te !
- Doamne ! - L-au ridicat.
O să aibă şi pereţi în jur.
Ura !
Sunt prea mulţi la masa asta.
- Scuze. - Sunt prea mulţi.
Carol, s-au întors !
Vă e foame ? Am făcut salată nicoise cu ton.
Tocmai de salată nicoise aveam chef.
- Tată, ne putem concentra la ce facem ? - Sigur, scuze.
Bună.
Familia Rosenzwieg. Îi putem aşeza mai departe de mine ?
- Tată, sunt prietenii tăi. - Nu sunt prietenii mei.
Doar că au locuit lângă noi vreo 10.000 de ani.
Eu sunt drăgălaşul de aici.
E un loc perfect în care să mă pui.
Pe mine unde mă pui ? Într-o palisadă ?
Kym, termină. Tu stai la masa familiei.
Dar să nu mă aşezi lângă Michael sau Sandy.
Nu i-am invitat.
Sandy n-a răspuns la e-mail-ul de scuze trimis din Milestones.
Nu-mi place când lumea nu-ţi vine în întâmpinare.
De ce n-o laşi mai moale cu treaba cu scuzele ?
Eşti la masa familiei, cu noi.
Dar am fi 13. Cred că Rachel voia să fie 12.
Aşa e.
Unde mă aşezaţi ?
Voiam să te aşez cu Faţă-de-Biscuit şi cu verii din Chicago,
fiindcă se îmbată mereu şi trebuie supravegheaţi.
N-o poate face altcineva ? Eu voiam să mă distrez.
- Numai ţie îţi ştiu de frică. - E simplu.
O putem aşeza acolo pe bunica Rose, cu partenerul ei
la masa asta, mi se pare o idee bună.
Exact asta îmi trebuia. Un alt motiv ca bunica Rose să mă urască.
- Nu te urăşte. - Glumeşti.
Încă e supărată pentru chestia cu Rite Aid.
Aiurea !
Tată, vino să-ţi arăt ceva în bucătărie.
- Eliza, ne scuzi o clipă ? - Da.
Mulţumesc.
- Rachel, de ce te porţi aşa ? - Pot avea şi eu o zi ? Te rog !
Poţi avea câte zile vrei. Nimeni nu vrea să ţi le ia.
Atunci de ce o aperi ?
De cine o apăr ? Nimeni nu apără pe nimeni.
De ce o protejezi ?
Fiindcă nu vreau să creadă că nu o vrem.
Uneori, eu n-o vreau. E nunta mea !
- Vreau ca masa mea să fie perfectă. - E sora ta. Termină !
Să punem vasele aici, fiindcă trebuie să încarc iar maşina.
Paul, m-am gândit
şi am făcut nişte schiţe. Aş vrea să ţi le arăt.
Nu glumeşte cu asta.
- Dacă ai muta... - A lucrat la asta.
Dacă ai pune castroanele de salată pe raftul de sus,
ai putea introduce cu 100% mai multe lucruri în maşină, aşa că...
Sidney.
El ştie ?
Îmi arăţi tu mine cum să încarc maşina ?
Îţi arăt cum s-o faci corect.
Sidney,
viitorul meu ginere, eşti un tânăr minunat.
Vei câştiga o mulţime de bani, lumea îţi va sta la picioare,
dar habar n-ai cum se încarcă o maşină de spălat vase.
Cu tot respectul, sceptrul a fost preluat.
E foarte dureros.
Bine.
Nu !
Ce facem, cronometrăm ?
Să mai lucrăm la timp, dacă vrei s-o faci bine.
- Care e limita de timp ? - Start !
- Cât ne cronometrezi ? - Două minute.
E bine aşa ? Eşti mulţumit ?
Vrei să-ţi dau 30 de secunde în plus ?
- Start ! - Paul, problema ta
e poziţionarea capacelor.
Pusul lor invers, pe raftul de sus, e demodat.
- E de şcoală veche. - Pe ăsta mai e mâncare !
- Mulţumesc, Kymmie ! - O frunză de salată !
Respectă schema.
Trebuie să atrag atenţia că vasele trebuie clătite.
- Ţi-e frică ? - Ai 20 de secunde.
Mai sunt 15 secunde.
Rachel, te-am scos din testament. Ştii asta ?
Zece, nouă, opt, şapte, şase,
cinci, patru, trei, doi, unu...
Toţi tinerii care aplaudă
să se mai ducă naibii.
- Nu vorbi urât. - Ziceam şi eu aşa.
- Frumoasă încercare, fiule. - Bine. Am încercat s-o dreg.
Kieran, dacă ai goli maşina aia, eu aş putea
să-l fac praf pe tânărul de aici.
Vrea să-l facă praf !
- Hai să-l facem praf. - Să-l facem praf.
Când maşina aia va fi goală, vă arăt eu cum se face.
Ce e cu făcutul praf ?
Ar trebui să te odihneşti. Serios.
- Argintăria face parte din artă. - Bine.
Voi spune că Sidney a avut timp să studieze.
A planificat şi a făcut schiţe.
Dar nu-i nimic. Sunt gata când spui "start".
Start !
Pariez 5 dolari pe tataie !
Clătire !
Hai, tată !
Aici, fiule, poftim.
Mânerele cănilor.
Încărcarea pe lateral.
Nu ştiam despre încărcarea pe lateral.
Se pricepe.
Buchman, în faţa familiei tale.
Buchman, femeile tale vor plânge.
Ultima !
- Cât timp mai am ? - Mai ai 15 secunde.
Mai am 15 secunde şi-mi mai trebuie vase !
Să-mi mai dea cineva vase !
Tata !
- Nu fi obraznic, continuă. - Unde am ajuns ? Kieran ?
Zece, nouă, opt, şapte, şase,
cinci, patru, trei, doi, unu...
- Bine. - Asta e tot. E...
Ce ?
Unde te duci ?
Hai să bem nişte limonadă pe verandă.
E totul în regulă ?
- Pa. - Ne vedem mai încolo.
Trebuie s-o fac.
Dacă aş putea face aşa cum vreau... Practic...
Rach, îţi faci manichiura ?
Bună.
Nu mă mai ţii minte, nu ?
Dumnezeule !
- Da. - Da.
Mă pedepseşte Dumnezeu.
Ba nu, mă ajută pe mine.
Bine.
- Ce mai faci ? - Foarte bine.
Mai ţii minte ? Am fost în spital împreună.
Eram la... Erai la Milestones ?
Nu. N-am fost la Milestones, că nu plăteau asigurările.
Stăteam la acelaşi etaj, la Loeb House.
Bine.
- Arăţi minunat. - De 28 de luni n-am mai băut nimic.
Slavă Domnului.
Amin.
Nu-mi vine să cred că te revăd.
Ştiu. E ciudat.
Ascultă.
Ţii minte exerciţiul
la care trebuia să scriem experienţe
şi să le dăm, în mod anonim, altei persoane ?
Da. Oglinda omenească.
Să vezi lucrurile dintr-o perspectivă nouă.
Eu am primit biletul tău.
Ai desenat pudeli pe margine.
Ştiu că ar trebui să rămână anonim...
- Da. - ... dar tu...
Tu
ai fost foarte curajoasă.
Felul în care unchiul tău abuza de tine şi de sora ta,
faptul că asta a dus la anorexia surorii tale.
Faptul că rămâneai noaptea cu ea, când ajunsese la 23 de kilograme.
N-o să uit că am citit aşa ceva.
- Jur. - Da.
N-am crezut niciodată că voi avea şansa să-ţi mulţumesc.
Puterea ta
mi-a dat curajul
să înfrunt abuzul suferit de mine şi să-mi schimb viaţa.
- Sunt într-un grup minunat. - Rachel, eu...
Mă bucur să aud asta. Scuză-mă. Domnule, opriţi-vă !
Scuzaţi, lăsaţi-mă o clipă. Rachel ?
Rachel ?
Ce faci ?
Unde te duci ?
Rachel !
Eu n-am avut anorexie.
Şi tu nu mă supravegheai când dormeam.
Şi nu avem
niciun unchi pedofil, care să ne fi făcut copilăria un iad
şi prin care să se explice problemele tale.
Le-ai spus şi că tata ne-a obligat să ne prostituăm ?
Nu am făcut rău nimănui, Rachel.
- Mie mi-ai făcut rău. - Unde te duci ?
Rachel, deschide uşa !
Pleci aşa ?
- Îmi pare rău, dar o urăsc. - Ba n-o urăşti.
Tată, nu-mi spune tu ce nu urăsc.
Urăsc minciunile. Ea a minţit la dezintoxicare.
Cum adică a minţit ?
L-a minţit pe cei care lucrau cu ea,
care încercau s-o ajute. Îi minte pe toţi.
Acum unde e ?
- Acum unde sunt eu, tată ? - Slavă Domnului.
- Rachel. - Suntem aici, Kym.
Mersi că m-ai părăsit. A trebuit să iau un taxi.
Rach.
Îţi baţi joc de mine ?
De ce lucrurile pe care le-am spus sau nu la spital...
Doamne ! O să cânte tot weekendul ?
- Termină ! - Norman ! Băieţi ! Încetaţi, vă rog !
Băieţi, vreţi să terminaţi ?
De ce te-a rănit asta ? Nu era vorba despre tine.
- De ce nu ? - Rachel.
Ce e ? Termină, tată. De ce nu era vorba despre mine ?
Eu aveam speranţe.
Eram de partea ta. Încă mai sunt. Ştii ce înseamnă asta ?
Ştii tu
ce singurătate era aici, când toţi
erau
în mica ta lume groaznică ? Nu mai rămăsese nimic.
Toţi erau goliţi.
Crezi că ei
ştiau că sunt vie sau că am nevoie de ceva
în timpul vieţii voastre ?
După asta, certurile şi ţipetele,
învinovăţirile, singurătatea,
mama, tata, divorţul
şi moartea
şi nenorocitele de speranţe.
Tata nu mai poate asculta muzică.
Ai minţit despre noi, în loc să spui adevărul despre tine.
Doamne, Rach.
Despre ce e vorba, fetelor ?
Se pare că are un trecut
de abuzuri sexuale despre care noi nu ştiam.
- Poftim ? - Dumnezeule !
Kym, ce spune sora ta ? Ai zis că ai suferit abuzuri sexuale ?
S-a întâmplat acum mult timp.
Aşa a fost ?
Nu !
De ce ar spune cineva aşa ceva ?
Era un exerciţiu anonim. Atunci mi s-a părut o idee bună.
Tată, uită-te la mine. Sunt aici.
Bine ? După ce a murit Ethan,
voiam ca ea ori să se facă bine, ori să moară.
- Rachel, s-a făcut bine. - Şi... Nu.
Recuperarea nu merge dacă minţi. Ştie asta.
Eu sunt un nimic în ochii ei.
- Nu dă doi bani pe noi. - Nu eşti un nimic ! Cum îndrăzneşti ?
Eşti sora mea.
J Vă iubesc. Am nevoie de voi
dar nu veţi sta în jur tot restul vieţii mele, hotărând
cum trebuie să fiu eu. Voi n-aţi fost acolo.
Nu aţi fost în capul meu când eram drogată.
- Nici acum nu sunteţi. - Kym.
Habar nu aveţi cum mă simt.
Kym, nu l-ai apreciat pe Ethan.
Erai drogată. Nu erai prezentă.
- Bine. Erai drogată. - Da.
Ai căzut cu el de pe pod. Iar el a murit.
- Rachel, a fost un accident. - Da, aşa e.
Da, eram drogată de nu mai ştiam de mine.
Acum cine ar trebui să fiu ?
Aş putea fi maica Tereza. N-ar mai conta ce am făcut.
Am sacrificat
toată dragostea din viaţa asta fiindcă l-am ucis pe frăţiorul nostru ?
- A fost un accident. - Şi îmi pare rău.
- Kymmie, a fost un accident. - Îmi pare rău.
Şi mie îmi pare rău, tată.
Pot să...
Îmi pare rău. Vreau să... Dacă pot spune ceva.
Ştiu că eşti...
Toţi îşi fac griji pentru ea, unde ar putea fi.
Când ieşi de la dezintoxicare
e foarte greu, mai ales să te duci
să-ţi vezi familia.
Când eu... Când am ieşit, nu i-am văzut ani de zile.
E nevoie de timp, iar eu...
Dacă nu eşti gata să-ţi asumi răspunderea pentru ceva,
oamenii inventează ceva, probabil aia s-a şi întâmplat, dar...
Sincer, Rachel, s-a întâmplat...
Acum vreo doi ani...
Paul, vrei să mă duc s-o caut ?
Nu.
Nu poţi. Mâine e nunta. O sută de persoane...
Mă duc eu. Nu face nimic.
- Unde te duci ? - O s-o caut.
Ştiţi unde ar putea fi sau...
Alo ?
Poftim ?
E cel de la catering.
- Mă ocup eu. - Stai să-ţi spun ceva.
Alo ?
Ar trebui să-l suni pe tata.
Bine, imediat.
- Ştii că-şi face griji. - Bine, peste un minut.
E îngrijorat.
Vreau un pahar cu apă.
Poftim. Am făcut ceai.
Vino să te aşezi. Eşti supărată.
Andrew se întoarce repede ?
Da. S-a dus la o cină. N-o să întârzie.
S-a întâmplat ceva cu tine şi cu Rachel ?
Pregătirile de nuntă merg bine ?
- Da. - Bine.
De ce m-ai lăsat pe mine să mă ocup de el ?
Ştiai. Cu toţii ştiaţi.
- Kym. - Lumea ţi-a spus.
Eram o drogată nebună.
- Am furat de la tine. - Da.
Te minţeam.
Cântăream trei kilograme. Îmi cădea părul.
- După cină mă duceam în baie. - Erai bolnavă.
- Era o boală. - Ştiai cum sunt.
Stăteam în camera mea zile în şir. Îmi pierdeam mereu cunoştinţa.
Nu.
- Ce-a fost în capul tău ? - Nu.
De ce m-ai lăsat ?
Eram acolo. Nu te-am lăsat.
De ce m-ai lăsat să mă ocup de el ?
Fiindcă erai bună cu el.
- Mamă, de ce ai lăsat... - Ba nu, erai...
... o drogată să aibă grijă de fiul tău ?
Ba nu ! Erai bună cu el !
- Erai cea mai bună pentru el ! - Ascultă-mă !
Nu mă aşteptam să-l omori.
- Nu trebuia să-l omori ! - Mamă !
Mamă, ce faci ? Lasă-mă !
- Doamne ! - Mamă !
La naiba !
Vă simţiţi bine, d-ră ?
Chiar aici. Ce mizerie !
E Kym. Eu n-am nimic.
Eu...
- Mulţumesc mult. - Pentru puţin.
Bună.
Sunt domnişoara de onoare.
Super. Te cunosc.
Am lucrat la coaforul pentru câini.
Ai droguri ?
- Kymmie ? - Tată !
- Kymmie, ai păţit ceva ? - Nu. Trebuie să plec.
Trebuie să ne ducem la spital.
Ba nu, tată. Trebuie să mă îmbrac.
- Trebuie să te ducem la spital. - N-am nimic.
Nu poţi să pleci. Nu poţi dispărea fără urmă.
Trebuie să suni. Să suni întotdeauna.
Ştiu.
La naiba !
Vino aici.
- La naiba. Scuze. - Nu face nimic.
Merge în 12 direcţii.
Mă bucur că eşti acasă.
Vezi dacă îl poţi plia în trei, la vârf.
Bine, stai să încerc.
Aveai dreptate despre gri.
Ne-am adunat aici ca să fim
alături de Sidney şi Rachel când îşi dau mâna
şi se unesc în sfânta căsătorie.
Vremea a fost urâtă în weekend, dar azi e o zi frumoasă.
E o zi frumoasă fiindcă se unesc doi oameni
care se iubesc şi vor să-şi împărtăşească dragostea şi celorlalţi,
asta face ca o zi să fie frumoasă.
Sidney Williams şi Rachel Buchman vor să fie împreună.
Rachel, tu eşti prima.
Lui Paul Buchman îi place să spună
că o viaţă frumoasă nu se măsoară
după cât eşti iubit,
ci după cât de mult îi iubeşti pe ceilalţi.
Sidney, tu mă înveţi asta în fiecare zi.
Eşti plin de bunăvoinţă,
iar eu promit lui Dumnezeu şi acestor persoane minunate
că te voi iubi cu îndârjire
şi cu delicateţe.
Abia aştept să-mi împart viaţa cu tine.
Îţi mulţumesc că te însori cu mine.
Eu voiam mereu doar să ascult muzică
şi, când te-am întâlnit pe tine, te-am auzit pe tine.
Rachel, eşti muzica cea mai frumoasă pe care am auzit-o vreodată.
Îţi mulţumesc că te măriţi cu mine.
Cu plăcere.
Ea lucra într-un bar
N-am văzut femeie mai frumoasă
Comandam ceva doar s-o văd plutind
A crescut într-un oraş mic
Dar n-a prins niciodată rădăcini
Tata se muta mereu, se muta şi ea
ştii că nu e uşor
Trebuie să rezişti
Era o legendă necunoscută a timpului său
Acum îmbracă doi copii
şi caută un sărut vrăjit
Are o privire îndepărtată
Pe o autostradă pustie
Merge pe un Harley-Davidson
Părul castaniu îi flutură în vânt
A fugit jumătate din viaţă
Cromul şi oţelul pe care-l călăreşte se lovesc
De aerul pe care-l respiră
Aerul pe care-l respiră
Avem şi inele ?
Sidney, tu pui primul inelul pe degetul lui Rachel.
Vrei ?
Da.
Sidney vrea. Tu vrei, Rachel ?
Da.
Bine.
Prin puterea cu care am fost investit de statul Connecticut şi de Neil Young,
vă declar soţ şi soţie. Acum îl poţi săruta.
Bine. Vom tăia tortul. Cine vrea să-l vadă, să vină acum.
Are gust de chitră şi de curcuma. Conţine curcuma.
Micuţule, lasă-i să-l pozeze.
Da, micuţule.
Putem s-o facem cu toţii ?
Toată lumea !
Kym ?
Staţi. Unde e Kym ?
Sunt aici.
Mamă ?
- Doamne... - Aşteptaţi. Mamă.
Uitaţi-vă la aparat. Unu, doi, trei.
Minunat. Mulţumesc.
Dumnezeul nostru, binecuvântează această familie şi fă-i să ne invite mereu la cină,
fiindcă soţia mea nu ştie să fiarbă apă sau să prăjească un ou.
Acum, câteva cuvinte de la sponsorul nostru.
Domnule Buchman, vă rog.
Acum ne înrudim cu familia Williams. S-a făcut. Suntem rude.
Am avut noroc că a venit şi caporalul Joseph Gonzales.
Fiule, vrem să vii acasă şi să laşi camera aia.
Bună.
- Bună. - Scuze.
Nu-i nimic, vino.
Vino.
Ai văzut-o pe mama ?
Nu, cred face o pauză.
Cum să faci pauză la nunta fiicei tale ?
O ştii pe mama. Ea nu prea...
Uite petrecerea.
E prea drăguţ pentru mine.
- Alo ? - Alo ?
Rachel. Aici eraţi cu toţii. V-am căutat peste tot.
Bună.
Ce drăguţ ! Sunt foarte...
- Abby ? - Da ?
- Aduc maşina. - Bine.
Stai. Pleci ?
Sunt istovită, dar m-am distrat de minune.
Totul a fost excelent. Carol şi tata au făcut o treabă bună, nu crezi ?
- Da. - Da.
Nu vreau să fac o scenă mare. Plecăm pe furiş.
- Ai putea să faci o scenă mai mică. - Bine.
Andrew şi cu mine trebuie să mergem Ia Washington mâine. Trebuie să plecăm.
De ce vă duceţi la Washington ?
Credeam că ţi-am spus. Nu ? Stăm o săptămână.
Avem mult întâlniri. Dar voi plecaţi repede, nu ?
Şi cum rămâne cu bârfele de după nuntă, mamă ?
Poţi trece pe la mine mâine dimineaţă.
Da.
Ba nu, nu e o idee bună. Nu veni devreme. E noaptea nunţii tale.
N-o să te trezeşti devreme. A fost o prostie. Oricum...
Trebuie să-l pregătesc pe Andrew, fiindcă nu se pricepe deloc.
Stăm puţin şi venim înapoi.
Totul a fost minunat, chiar şi vremea a cooperat.
A fost frumos, scumpo.
Stai.
Le vreau pe mama şi pe sora mea.
- Felicitări, tăticule. - Mulţumesc.
Bine, Rachel.
- Bine, Rachel. - Bine.
- Să mă suni în fiecare zi în legătură cu... - Da, sigur.
- Să ai grijă de tine. Bine ? - Pa.
- Ginere. - Mamă-soacră.
Ai grijă de tine.
- Paul, Carol, a fost minunat. - Mulţumim.
- Odihniţi-vă. - Bine.
Nu-mi găsesc ţigările. Aşteaptă-mă o clipă.
Kymmie. Kym.
Ţi-o aminteşti pe Susanna Galeano ?
- Bună. - Bună, Kym. Ce mai faci ?
Suzy are o firmă de relaţii publice
şi tocmai i-a plecat o asistentă de birou.
Ne lipseşte o persoană. Voiam să ştiu
dacă te-ai gândit vreodată Ia relaţiile publice.
Publicul se cam teme de mine.
Suzy deschide un birou nou aici.
- Ai putea locui acasă. - Ştii ce ?
- Sună-mă luni. - Dă-i o carte de vizită.
- Vorbim atunci. - Bine.
- E perfect. - Aşa rămâne.
- Mulţumesc. - Paul, a fost minunat.
- Trebuie să plec. - Suzy, îţi mulţumesc. Ştiu.
Arăţi minunat.
Vrei să-ţi păstrez eu cartea de vizită ?
Nu, o ţin eu. Lasă-mă o clipă, vin imediat.
Bine.
Alo ?
Vrei să fugi ?
Da.
Trebuie să plec.
Bine.
Dacă ai nevoie de ceva...
Dacă trebuie să plătesc vreo cauţiune ?
Nu, dacă ai nevoie de ceva.
Mulţumesc.
Poate vii să mă vezi în Hawaii.
- Ar fi frumos. - Da.
- Trebuie să plec. - Bine.
- Îl iau eu. - Bine.
Kym.
Tată ?
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa.
- Cum te simţi ? - Bine.
- Da ? - Da.
Fă-te că nu-mi vezi ochiul. E o poveste lungă.
- Bine. - Kymmie.
Bună.
- Bună, sunt sora lui Kym. - Bună.
- Ea e Rosa. - Rachel.
Rachel, am auzit multe despre tine. Te-ai măritat.
- Da. - Felicitări.
Mulţumesc.
Îl iubesc pe copilul tău.
Şi eu.
- Bine. - Mă bucur că te-am văzut.
SubRip by: XRAiN
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro