LOS ANGELES, 1999
Te cam pune dl Violator să baţi drumurile, nu-i aşa?
- Ai o zi bună? - Da.
Am să-ţi spun pe scurt. Tot ce trebuie să ştii este că...
Cu toate culorile pielii... Un mexican urăşte un hondurian.
La fel cum un guatemalez urăşte un salvadorian. Nu prea se aseamănă.
Indiferent ce crezi.
Toată lumea se ocupă de droguri. Non stop.
Ca un supermarket.
Toată lumea are un ghimpe împotriva poliţiei din LA.
Tipic şefilor de bande. Poate e un mexican, ştii?
Din Tucson sau Fuego. Şi toate porcăriile astea
derivă din ceva important, nu dintr-un amărât de loc de unde vine unchiul Juanito.
Cu câţi afurisiţi de coioţi şi hamsteri murdari s-au împerecheat
care apar aici în ţara făgăduinţei.
Cum rămâne cu scandalul?
Scandalul e o porcărie.
Doi poliţişti cretini au fost implicaţi într-o tâmpenie...
şi au turnat toată divizia, ca să-şi salveze fundurile nenorocite.
Procuratura a dat bir cu fugiţii.
Le-a fost frică să depună plângere şi să nu exonereze pe capete.
Acum sunt o grămadă de mâncători de fasole drogaţi, care se cred invincibili
şi care fac ce vor datorită pilelor şi a mormanului de bani al municipalităţii.
Ăsta era un departament glorios de soldaţi.
Acum e...
Tu.
Ce-i aşa amuzant?
Hatcher umblă pe aici întrebând de scandalul secolului.
- Nu te-ai atins de cartofii prăjiţi. - Ce?
Nu, am mâncat câţiva,
dar am o problemă cu colesterolul. De ce? Îi vrei tu?
Nu, tu îi vrei. Termină-i de mâncat.
Nu pot... Nu mănânc cartofi prăjiţi.
Păi atunci, nu trebuia să-i comanzi.
Termină-ţi cartofii.
- Nu-i place să irosească mâncarea. - Nu-l vezi să mănânce ceva dar...
- Nu-i place să risipească mâncarea. - Dacă vei continua tot aşa..
Ai să începi să arăţi ca unul dintre drogaţii ăia.
Mestecă, viteazo, hai.
O drogată foarte atractivă, dacă nu te superi.
Vrei şi tu unul?
Nu, nu, nu. Te descurci bine.
Eu rămân sănătos.
Termină nenorociţii ăia de cartofi, dacă vrei să treci perioada de probă.
Da, domnule.
Tatăl tău te-a disciplinat vreodată?
Nu, domnule.
Nu mi-am cunoscut tatăl.
Nu l-ai cunoscut? De ce?
Nu prea stătea prin preajmă.
Generale!
Să fiu sincer, sunteţi o echipă bună, eu doar fac mişto tot timpul.
Mersi, şefu'!
Mănâncă.
Ţinteşti spre cel mai scund imigrant ilegal,
te uiţi cum o ia la sănătoasă şi pune zarurile în dozele de alcool.
Şi porneşti sirena ca adio. Să vedem ce avem.
- O să înveţi tu cum se face. - Nu eşti îngrijorat?
- De ce? - C-o să primeşti un avertisment.
Bine, ăsta-i cel mai important lucru pe care ţi l-am spus până acum.
Tot ce ai învăţat la Academie... E o porcărie.
Ilegal e doar o pasare bolnavă. Doar un set de ocupaţii de la armată.
Legea de urgenţă.
Bine, hai să ne distrăm puţin.
Ce s-a întâmplat aici?
L-am prins furând Efedrina. Metoprolol cu alcool.
Ce s-a întâmplat?
- Te-a lovit? - Da.
L-ai lovit? Durule...
Vrei să ieşi afară?
- Afară? - Da, afară.
Poţi să ieşi şi tu?
- Nu ştiu, dle. - Acum!
Şi închide uşa după tine.
Deci, tu faci metamfetamină în garajul cuiva.
Eu nu ştiu unde-i garajul ăla, dar tu ştii.
Unde ar putea fi garajul ăla?
- Nu ştiu nimic. - Ba da. Sigur că ştii.
Bine, deci acum ai... un furt minor, ultraj.
Ai cel puţin patru antecedente violente pentru care am mandat, amice.
Dă-mi adresa şi totul va dispărea.
Care-i adresa?
Nu vreau să te rănesc, chiar nu vreau. Îmi place de tine.
Spune-mi unde este. Haide.
Nu ştiu! La dracu', nu ştiu!
Cu el trebuie să vorbeşti.
- Ce-i? - Laborator de metamfetamină.
Pe strada Cesar Chavez, nr. 41.
Asta-i tot? Fără explicaţii, Dave?
- Dave, ascultă. - Da?
Curtea face apel pentru percheziţionare şi confiscare ilegală, dă-mi un precedent.
Cuthbert împotriva Engleside County, în Virginia. 1966, caută-l.
Ai memorat toate cazurile alea?
Chiar şi dacă nu le-am memorat, le inventez.
Bună, doamnelor.
- Dave. - Bună, dragă.
Aveţi una şi pentru mine?
Cine e la şase jumătate.
Voi veni.
- Tati! - Hei!
- Ce fac fetele mele? - Bine.
Da?
Nu mă saluţi, Helen?
Bună, "Violatorule".
Nu-mi mai zi aşa.
Ce s-a întâmplat, maimuţico?
Helen are o întrebare.
Sau poate tu ai o întrebare.
Amândouă avem o întrebare.
Helen învaţă genetica la şcoală
şi de vreme ce mamele noastre sunt surori şi tu eşti tatăl nostru...
Ne întrebam dacă nu e cumva incest.
- Nu-i amuzant. - Nu, scuze, scuze.
M-am însurat cu mamele voastre în mod consecutiv, nu simultan.
Ceea ce te face pe tine şi pe Helen verişoare primare şi surori vitrege.
E totul perfect legal şi corespunde cu standardele industriale ale geneticii.
Nu o să te transformi într-un mongoloid, prea curând. Dacă asta vrei să afli.
Nu e incest. Ştii ce eşti?
Eşti nativă.
Sunt deja morţi. Nu se pot sinucide.
- Ăsta-i un nou serial? - Aşa pare a fi.
- Fantomele sunt deprimate? - Mă gândeam să fac benzi desenate.
- Ai putea face asta. - Chiar mi-ar plăcea să văd asta.
Sunt oameni care cred că sunt de fapt...
Marla, unde-s măslinele?
Nu mai sunt măsline.
Scuze, nu ştiu. Cred că am rămas fără.
O să mă uit, dar cred că nu mai avem.
De ce o laşi să pună chestia aia pe perete?
- Posterul lui Helen? - Da, colajul acela micuţ.
E uimitor. A lucrat din greu la el. Lucrează la el de trei săptămâni.
E uimitor, nu-i aşa?
- Chiar e ceva. - E uimitor.
Eu cred că ar trebui să fie într-un muzeu.
Asta cred eu.
Nu-i spune mamei tale că ai învăţat asta de la mine.
Pot să mă culc cu tine în seara asta?
Am de făcut schiţe.
Nu? Deci ăla nu-i un "nu", nu-i aşa?
E un mod politicos de a spune "nu".
Ce zici după ce termini de schiţat?
Nu.
- A mai rămas brocoli? - Mai ceri cumva legume?
Helen?
Sunt curios de opera aceea de artă care-i acolo pe perete.
- Ce este? - Ce fel de mamă eşti?
- Ce reprezintă? - E o mamă care face brocoli.
- Ce reprezintă? - Da, ce este?
Ce reprezintă colajul acela?
Sunt bucăţele mici de hârtie, pe care le tai,
le lipeşti împreună şi faci o altă imagine.
Bine, deci, ai capul unui bărbat şi călcâiul unei femei
care sapă în capul lui şi...
Îl călca pe gură...
E artă, Dave. E artă.
O femeie goală cu sânge curgând din vagin, ai...
Ai cuvântul acela care este afişat proeminent.
Ai ochi, e grozav.
- Care-i problema? - Care-i problema?
Margereth, ţie îţi place... Ţie îţi place colajul ei?
Ce reprezintă?
Da, sunt de acord. Are nevoie doar de mai multă culoare.
- Care-i problema? - Mai multă culoare...
Dragă?
- Cum sunt spaghetele? - Sunt bune.
Da? E bine.
Ale tale cum sunt?
Sunt foarte bune, mersi. Ar trebui să încerci şi tu.
Sunt bine, mersi.
Vrei să ne băgăm sub pătură mai târziu?
- Am un iubit. - Înşeală-l.
- Aşa cum faci tu cu taxele tale? - Oricum mi-am pierdut pofta.
Nu fac înşelătorie cu taxele.
Nu poţi înşela ceva faţă de care n-ai niciun angajament.
Bine.
Oricum nu prea plăteşte taxele.
Mă duc să fac o plimbare.
Haide, stăteam şi noi. Mănâncă ceva.
N-ar mai fi aşa dacă n-aţi fi aşa dure cu el.
Măcar de am fi fost dure cu el.
- Ăsta-i adevărul. - Mereu e ceva.
- Nu-i adevărul. - Bine.
E prea dur cu el, dar totuşi...
Da, Dave Brown e... e un nume prea simplu pentru cineva ca mine.
Ce? Tu n-ai o poreclă?
N-ai o poreclă? Nu te strigă în vreun fel prietenii tăi poliţişti?
- Ştii argoul. - Da, fratele meu...
Era cu şerifii din Shamberdoor.
- Da? - Da.
Am o slăbiciune pentru poliţişti.
Eşti sigură că n-ai o slăbiciune pentru fratele tău?
Ce? Nu!
Nu!
Asta a fost foarte impresionant.
Nu, mersi. Nu fumez.
- Nu fumezi? - Nu, n-am nevoie.
- Deci, n-a fost destul de impresionant... - Ba da, a fost destul de impresionant.
Nu se fumează aici, dle.
Isuse!
Înainte mă lăsai să fumez aici.
Săracul trandafir.
E pentru tine.
Eu nu ţi-am luat nimic.
Te gândeşti tu la ceva.
Haide, spune-mi. Care-i porecla ta?
Ce contează?
Contează. Îmi spune tot ce trebuie să ştiu despre tine.
Poate chiar puţin mai mult.
Haide, nu fi timid.
Ce? Care-i? Lasă-mă să ghicesc.
E Dave Durul?
- Da? Sau... - Îmi place aia.
Sau Bum Bum Brown?
Dave Violatorul.
De ce?
Un zvon de când lucram în Hollywood. Nu-l pot confirma, dar nici nu-l voi nega.
Atunci spune-mi.
Poate am omorât un tip rău. Poate nu.
Oricum şi-a primit răsplata şi nu va mai răni vreo femeie vreodată.
Ăla-i piciorul tău?
Da.
Stai, stai, stai.
Bine.
Bine, din nou.
Ei bine...
Care-i problema ta?
Brown a fost prins pe camera bătând un conducător auto numit.
Shaundel Palmry, în ceea ce grupurile drepturilor civile numesc
" brutalitate LAPD ca pe vremuri",
revizitată, revizuită şi regurgitată.
Activiştii locali au lansat noi atacuri asupra departamentului de poliţie
pentru comportamentul rasist,
în timp ce ofiţerul Brown rămâne la datorie,
aşteptând posibile acţiuni discipliare şi un proces civil în aşteptare.
Problema referitoare la Shaundel Gate
e în faza incipientă de investigaţie,
spre deosebire de scandalul din Rampart.
Care, după cum bine ştiţi, este o problemă de lungă durată,
foarte complexă şi multi-laterală cu o semnificaţie socială majoră.
Ăsta-i Bill B.
A băgat: foarte complex, multi-laterală şi semnificaţie socială majoră,
într-o singură propoziţie şi n-a spus nimic.
Totuşi, o să spun eu asta...
Cetăţenii acestui măreţ oraş s-au săturat de metodele vechi de a rezolva treburile.
Vor acţiune, nu...
Cu ţi-a fost ziua?
- Bună, a ta? - Destul de bună.
- Încă mai e cineva supărat pe mine? - Nu ştiu.
La ce ne uităm?
Ţi-ai făcut temele?
Nu.
Bună idee.
Ce-ar fi să nu facem azi teme deloc?
Să nu-i spui mamei tale.
Şi o să ne uităm la televizor.
Bine.
Bine, la ce vrei să te uiţi? Aici e bine?
- Da. - Bine.
Violatorule!
- Mersi că ne-ai făcut să arătăm bine. - Eşti cel mai tare!
Care-i verdictul, şefu?
Închide uşa.
Şi ce ai vrea să spun, Al? Voi spune orice trebuie să spun.
Te-ai gandid să te retragi?
Nu.
De fapt...
Dacă mă forţezi să mă retrag, fă-mi un dosar,
voi pleda nevinovat, te duc la tribunal şi mă voi reprezenta singur.
Voi avea parte de un juriu cu deficienţă mintală, deci voi pierde.
Deşi am lucrat în Vietnam pe brânci,
voi avea PTSD, DDT, TNT,
agentul Orange şi diferite boli până să se termine.
Ca să nu mai zic de cei 24 de ani la datorie.
Voi cere o amendă şi o sentinţă suspendată.
"Court T.V" va transmite întreaga chestie,
voi avea propriul show la "Fox News" într-o săptămână.
Tu vei fi primul invitat.
Deci, te-ai gândit la asta?
Nu intenţionez să mă retrag, dnă Confrey.
Bine.
Ştii, Rampart a devenit...
o furtună de rahat de proporţii epice.
Atât legal cât şi financiar.
Avem... plângeri cretine pentru abuz de forţă,
planuri de mărturie de rahat, greşim adresele, avem de toate.
Am o grămadă de mărturii, solicitate şi nesolicitate,
care sunt ambigue, dacă nu de-a dreptul indescifrabile.
Districtul dă faliment din cauza banilor daţi pe procese.
Biroul procuraturii şi departamentul de poliţie sângerează prestigii
şi foarte mulţi recidivişti sunt liberi pe străzi,
mult mai devreme decât ar trebui.
Iar acum... Dave, trebuie să ne ocupăm de tine.
Şi nu ne permitem.
Deci cum rezolvăm problema că Dave Brown? Tu să-mi spui.
Am fost atacat.
Am urmărit suspectul. Sfârşitul poveştii.
Filmarea nu arată totul, niciodată nu arată.
- Trebuia să-l neutralizez. - Filmarea te arata pe tine...
Cum băteai un om cu brutalitate, aproape până la moarte.
Cred că din partea lui a fost un asalt cu armă mortală.
Crezi că a intrat în tine intenţionat?
A fost un asalt cu armă mortală.
- M-am dat jos din maşină... - A fost un accident.
- A fost o coliziune. - Am intenţionat să-l ajut.
- A dat cu uşa în mine şi a fugit. - Nu asta arată filmarea.
Mulţi poliţişti l-ar fi împuşcat şi ar fi primit o medalie.
Eu n-am fost aşa dur cu el şi acum sunt în faţa ta.
Nu cred că ce am văzut poate fi considerat a nu fi dur.
Corectează-mă dacă greşesc, Cal, dar nouă din zece poliţişti
l-ar fi împuşcat pe loc.
Recunoşti că ai exagerat?
Păreţi să aveţi totul sub control aici.
Şi apreciez oportunitatea.
Să nu uitaţi de partea cui sunteţi.
Nu porţi un costum de tribunal şi ai ochi ce cauta litigiu.
Ai venit aici pentru mine?
Nu.
Dave.
Linda.
Gordy!
- N-a început meciul ăla? - Nu găsesc telecomanda.
- Spune-mi că nu eşti un avocat. - Bine, nu sunt un avocat.
Vinzi ceva? Artă?
- Asigurări, produse farmaceutice. - Ce zici de imobile?
- Grozav. - E bine.
Da. Am venit din Phoenix...
Soţul meu de 87 de ani şi...
Trage un pui de somn de şase ore, iar eu fac o plimbare de cinci ore.
Ce zici de asta?
E perfect.
Chiar vreau să refinanţez.
E bine.
Gordy?
Mersi că vorbeşti cu mine.
Da, păi...
Mă gândeam c-o să fiu în siguranţă. Toată lumea îţi urmăreşte fiecare pas.
- Acum te urmăresc pe tine. - Poate îmi place să fiu urmărită.
Eu mă uit la tine.
Eşti cea mai frumoasă femeie pe care am văzut-o vreodată.
În barul ăsta.
Ce faci?
Trebuie să plec.
Te furişezi?
Nu trebuie să pleci.
Trebuie să plec.
Vino aici, dă-mi poşeta aia.
Trebuie să plec.
- Nu trebuie să mergi niciunde. - Ba da.
Ba nu trebuie.
Bine, trebuie să plec.
- Trebuie să plec. - Trebuie să stai.
- Ce s-a întâmplat? - Isuse!
Eşti prea faimos pentru mine dintr-o dată?
E o provocare deliberată.
Ţi-au prezis răspunsul şi le-ai căzut în plasă.
Cine sunt ei?
Ei?
Ei nu te plac.
De ce pe mine?
Pentru că nu te plac.
Uite, ce ştiu eu?
Poate e doar o coincidenţă că acea cameră era acolo.
Dacă asta e răzbunarea găştii... Nu mă deranjează.
Jeguri de infractori,
jeguri care dau hotărâri fictive în procese,
jeguri de la presă... Pot face faţă jegurilor.
Dar dacă asta-i Rampart, LAPD, dacă o femeie politician împuţită,
mă face să par ca un magnet de rahat, doar ca să distragă atenţia de la scandal,
atunci trebuie să cercetez mai adânc.
Ce pot eu să fac?
Sunt doar un pensionar care respectă legea
şi care se bucura de anii de aur.
Du-te dracu' cu Micky Cohen cu tot, bătrânule.
Eşti băgat mai adânc în departamente, decât oricare alt poliţist activ.
Scoate informaţii de la contactele tale.
Mai am bani de la treaba cu Harris.
Apropo, mersi pentru ea.
Ai putea să nu mai baţi oameni.
Nu e poliţia de pe vremea tatălui tău.
Ştiu...
E mai amuzant decât un butoi cu maimuţe.
Chiar e un butoi cu maimuţe.
Trec eu peste. Ca întotdeauna.
Ştii, când ai venit prima dată în departament...
Nu era cert dacă erai cel mai prost începător dintotdeauna,
sau cel mai încăpăţânat.
Eu încă mă întreb.
Asta zicea tatăl meu despre tine.
"Cel mai încăpăţânat om pe care l-a întâlnit."
Trebuia să te acuz de crimă cu premeditare când l-ai împuşcat pe acel violator.
I-aş fi găsit 11 capete de acuzaţie, pentru viol, sodomizare,
penetrare cu un obiect străin...
Domnilor, putem vorbi despre circumstanţele din prezent
şi să nu ne întoarcem în trecut?
Aş zice că pedeapsa ta încalca statutul legal,
cât şi codul moral.
"Legea trebuie să recunoască şi să acomodeze ocazional,
schimbările extraordinare ale justiţiei." Judecătorul D.T Eagleton, 1946.
Nu ştiu citatul ăla.
De unde să ştii? Doar ai făcut facultatea de stat.
- Domnilor! - Cel puţin am trecut de Barou.
Terminaţi!
Cu greu, am auzit. De altfel şi politica.
Să vă împac cu lapte şi prăjiturele?
Putem vorbi despre posibilitatea susţinerii unei conferinţe de presă de voi doi,
unde să informăm ce s-a întâmplat cu dl Parmaly,
să emitem o scuză şi să trecem mai departe?
Ar ajuta dacă aş fi greşit cu ceva.
Tu n-ai greşit cu nimic?
Cineva a pus o cameră de filmat în calea mea.
Poate ai fost tu. Poate cineva deştept...
Cu siguranţă mai deştept decât mine. Pentru că eu nu mă opresc
să văd dacă e un fotograf prin apropiere când treaba murdară a oamenilor.
Tu nu te vezi asumându-ţi nicio responsabilitate
care să ne treacă de punctul acesta?
Nu. Pentru că singurul lucru care e greşit aici,
este că o cameră la prins când îşi făcea treaba de poliţist.
E o glumă pentru tine? Crezi că-i amuzant?
Ce mi se pare mie amuzant şi ciudat,
e cum biroul acesta îţi petrece tot timpul urmărind poliţişti decenţi.
- Ai făcut-o? - Ce să fac?
Fără să admiţi vinovăţie sau complicitate.
Chiar l-ai omorât pe violatorul acela?
Aşa-numitul violator?
Ai făcut-o?
- Nu trăiesc în trecut. - Ăsta-i un "da"?
Lasă-mă să reformulez.
Dacă ar fi fost s-o faci, mi-ai putea spune de ce?
Ca să mă iubească femeile.
Nu cred că ăsta ar putea fi motivul.
E prea penibil.
Sunt curios de ce eşti tu aşa de curioasă.
Hai să vorbim despre asta în weekendul acesta, sună-mă.
Brown... am numărul tău.
Te cred că-l ai.
Ce i-ai făcut căpitanului?
Ce?
Hai să ne întoarcem la teme, dragă.
Vrei să-mi spui ceva?
Ce?
Spre exemplu, de ce mai primesc un salariu.
Shaundel a plecat din oraş.
Are nervi la pământ. Şi procesul civil încă înaintează.
Cineva de sus trage sfori pentru tine.
Închide uşa.
Închide uşa după ce ieşi.
Fac parte din LAPD şi aşa vreau să rămân.
E cel mai important lucru pentru mine.
- De ce? - De ce, ce?
Întreb şi eu. Dacă am negocia un acord?
De ce, a rămâne un poliţist, e cel mai important lucru?
Pentru că sunt un nenorocit care atacă cu putere
şi vreau să explic fărădelegea, hiperbolizată într-un fel de LAPD,
cu o eleganţă adevărată, în ciuda pretinselor infracţiuni.
Ai înţeles?
Cu alte cuvinte, n-am altundeva unde să merg.
Aşa că, dacă mă dau afară din departamen, jur pe Dumnezeu,
că voi învăţa pentru Barou de data aceasta
şi mă voi întoarce aici, să lucrez ca un simbol fascist pentru voi.
Păi, avem nevoie de un onorariu iniţial. E procedura standard.
- Mi-ai văzut cuiul de la chitară? - Nu.
- Încă eşti supărată pe mine? - Da.
- De ce? Ce am făcut? - Mă rog.
- Nici măcar n-ai terminat-o. - Tocmai m-am lăsat.
Sigur.
Îţi mai aduci aminte când compuneam cântece împreună?
Mai ştii? Ca acela...
Eu sunt tu Şi tu eşti eu.
Suntem făcuţi unul pentru celălalt.
Tu eşti eu Şi eu sunt tu
Şi trebuia s-avem un final.
- Nu. - Trebuie să ţi-l aminteşti!
N-am nicio idee despre ce vorbeşti.
Hai să facem o plimbare!
- Haide. - Nu, sunt ocupată.
De cât timp stai acolo?
"Tu eşti eu Eu sunt tu."
Ieşi afară.
Ieşi afară, Dave.
Da?
Bună! Te-ai întors în oraş?
Da, a fost distractiv.
Cum adică adevărul?
Deci ai minţit în legătură cu totul.
Dave, ne jucam unul cu celălalt.
Îmi plăcea cum te mişcai, bine?
Asta a fost tot. E ca o chestie cu John Wayne sau aşa ceva, nu ştiu.
Şi-mi place s-o sug. Dă-mă în judecată.
Părea o idee bună la acea vreme, nu?
Şi ai căutat-o cu lumânarea, Dave.
Mi-aş zis: "Zi-mi că nu eşti un avocat."
Şi ţi-am zis.
E ceva ce nu-mi spui.
Ce? Că urăsc jigodiile pe care le reprezint.
Bine, ţi-am zis.
Iar când am fost la biroul procurorului...
Cel puţin i-am văzut pe ăia cum s-au dus la fund.
- Nu asta este. - Dave.
Am ajutat infractori să plece liberi, cu banii statului în buzunare,
pentru că LAPD o da în bară.
Şi în opt din zece cazuri, se întorc înapoi în Rampart.
Îmi dai o pledoarie de încheiere.
Ai venit să mă găseşti.
Ba nu!
Ce anume nu-mi spui?
Ori mă minţi ori te abţii. Cu asta mă ocup eu.
Tipul ăla pe care l-ai ucis.
Tipul... violatorul.
Uite, eu sunt avocatul apărării, bine? Nu ar trebui, dar respect ce ai făcut.
Îmi pare rău.
Nu-i nicio dovadă că am ucis pe cineva.
Am fiice.
Îmi pare rău.
Pot să mă culc cu tine în seara asta?
Da.
Ce surpriză plăcută!
- Bună. - Bună.
E bună de ceva?
A fost.
Trebuie să vorbesc cu tine.
- Poate aştepta? - Nu.
Sunt cam ocupat acum.
Trebuie să scoatem casele pe piaţă.
Trebuie să te gândeşti la un alt loc în care să locuieşti, bine?
Nu. Nu-i bine.
Trebuie s-o faci, nu merge asta.
Nu poţi face asta.
Toată lumea să trăiască aşa unul peste celălalt?
Ştii la fel de bine ca şi mine că nu merge.
Trebuie să...
- Nu poţi face asta. - Trebuie s-o luăm pe căi diferite.
Nu mai poţi lua deciziile pentru noi.
Trebuie să ne laşi să plecăm.
Nu e acceptabil.
O să păstrez toată lumea împreună.
- Ştiu. - Toate asta vor trece.
- Îţi promit. - Ştiu.
De mult timp încercăm să stăm împreună.
Dar trebuie să ştim când să terminăm.
Trebuie să ne laşi să plecăm.
- Nu spune asta. - Trebuie să ne laşi.
N-o să vă las niciodată.
N-o să vă las niciodată!
Cu toţii ştiu că cineva ca mine e mai periculos în boxa martorilor
decât pe străzi.
Din punctul meu de vedere, le-ai dat doar o opţiune.
Ofiţerii superiori vor încerca să îngroape bătaia în scandal.
Şi să te păstreze pe tine ca un spectacol secundar.
Să ţină presa pe ghicite în timp ce investighează până se uită.
Rămâi la asalt cu armă mortală şi nu se vor atinge de tine.
Păi, sper că ai dreptate.
Între timp, tot cheltui banii.
Ştiu cum este.
Bine.
Va fi un joc de cărţi cu pot mare.
La "Crystal Market", în seara asta.
N-ai auzit-o de la mine, amice.
Mersi Hart.
Nu ştii cât de mult înseamnă asta pentru mine.
Voiam să-ţi zic mai devreme.
Dar...
Trebuie să ai mintea limpede.
Urăsc să te văd aşa stors de bani.
Cum o duci?
Eşti bine?
Sunt bine.
Rezişti şi tu acolo.
- Rezist acolo... - Rezişti şi tu acolo.
- Te descurci de minune. - Da...
Bine, mă bag la asta.
20 pe aia.
Taci naibii din gură!
Nici să nu te uiţi în sus. Uită-te naibii în jos!
La naiba!
Ce naiba! Am copii, omule, te rog nu mă omorî!
Dă-ţi jos masca! Dă-ţi jos masca!
Bine, bine, omule!
Te rog nu mă împuşca, omule! Te rog, nu mă împuşca!
- Scoate nişte bani de acolo. - Ce să fac cu ei, omule?
Punei-i naibii în buzunar!
Grăbeşte-te!
Hai!
Brown e implicat într-un jaf...
Asta-i partea care mă supără cel mai tare, mamă.
- Când tot spui "îmi pare rău". - Ştiu.
- "Îmi pare rău, îmi pare rău." - Ştiu, mă simt prost.
De ce te simţi prost? Tu n-ai făcut nimic.
Tu ce ai făcut?
Tocmai asta e. N-am făcut nimic, ştii?
Îmi pare rău pentru reporteri.
Ai cancer?
Pentru că dacă n-ai, am terminat-o.
Noi doi am terminat-o.
A tras înspre mine de trei ori.
Am tras şi eu în legitimă apărare.
A fost în legitimă apărare. Îţi jur pe Dumnezeu.
Ai nevoie de odihnă. Trebuie să mănânci.
Nu ştiam despre jocul de cărţi. Îţi jur.
Trebuie să te muţi în altă parte.
Chiar acum.
Am vorbit cu Barb.
Marele Jim?
Curve care lucrează la bar, în weekend-uri.
Dacă suni, anunţ "Paza de Noapte", sau nu.
Nu poţi continua să faci asta, Dave.
Doar un scotch, o cameră şi un telefon să mă trezească.
Şi să-mi pierd slujba?
Cel puţin o să rămâi pe dinafară.
Băieţaşul tău şi-a tras-o cu un poliţist aseară la "Papagalul Roz".
E eliberat condiţionat, aşa că nu primeşte cauţiune.
Dă-mi nişte medicamente şi se uită toată treaba.
Ne uităm peste raportul echipelor tale.
E un pachet destul de amplu.
Nu are nicio legătură cu subiectul, dle.
Aş dori ca evenimentul să fie soluţionat în arbitraj ad-hoc.
Informaţiile empirice distorsionează adesea conţinutul aflat sub cercetare atentă, dle.
Nu uşurezi lucrurile. Şi nu-ţi faci prieteni aici.
Am toţi prietenii de care am nevoie în această etapă a vieţii, dle.
Descrie evenimentele ce au condus la folosirea de forţă mortală, ofiţer Brown.
Tu eşti viu. Şi un individ numit...
Jose Lancha Masias e mort.
Cum s-a întâmplat asta?
La aproximativ 23:50,
eram parcat în colţul de sud-est al străzilor Ewing St. Şi Echo Park Avenue.
Un bărbat s-a apropiat de maşina de patrulare şi a declarat
că a crezut că văzuse bărbaţi suspicioşi pe aleea adiacentă.
Aleea cu pricina era chiar la vest de locaţia mea.
În acest moment am văzut un suspect necunoscut cu o armă,
urmărind un alt bărbat care părea să nu fie înarmat.
M-am identificat verbal
şi am început să-l urmăresc pe bărbatul cu arma.
Depăşeşte-mă.
Cine ţi-a dat pontul despre jocul de cărţi?
Ştii că nu-ţi pot spune asta, Dave.
Ai primit un pont... Am improvizat.
A murit un om. Ce zici de asta?
Străzile erau deja mai curate. LAPD s-a întors în oraş.
Şi se numeşte Dave Brown. Unde îţi este recunoştinţa?
Mă bucur că am putut ajuta.
- Trebuie să aflu. - Las-o baltă, nu pot.
Nu mă joc, nu dau nume...
Taci tu, mama naibii!
Aşa mă ocup eu de lucruri. Înţelegi?
Da, e un moto bun.
Care-s şansele?
Ei au plecat când am plecat şi eu, în aceeaşi noapte...
Ca să intre peste jocul de cărţi. Care-s şansele?
Te-ai descurcat Dave.
Bravo!
- Şi eu puteam să mor. - N-ai murit.
Nu ştiu cât de mult rahat mai pot suporta.
Isuse!
Unde naiba ai fost? Ţi-am lăsat şase mesaje.
Nu-s iubita ta. Mi s-a descărcat bateria.
Aproape că era să mor seara trecută,
în timp ce tu erai în oraş căutând un loc de cugetat.
Unde naiba ai fost?
Du-te naibii!
Eşti nebun, Dave. Eşti nebun.
Ghice ce, Lin. Cine zice ăla este.
Vreau adevărul.
Ai venit după mine, în seara aceea.
Da, bineînţeles. Eşti bărbatul visurilor mele, nu?
Pentru cine naiba lucrezi?
Te uiţi prea mult la televizor.
Ţi-am zis că sunt de partea ta!
Nu lucrez pentru nimeni.
- Eşti paranoic, Dave. - Îmi frângi inima, Linda.
Da? Tu ai intrat în casa mea.
Ţi-am localizat punctul slab al sistemului de securitate.
- Du-te dracu'! - Poarta de la piscină era deschisă.
Să plec?
Da.
Îmi pare rău. Sunt distrusă.
Vrei să te culci cu mine?
Doar în seara asta.
Nu.
- Bei prea mult. - Serios?
Eşti bună în pat, Linda.
Dar minţi ca să fii plăcută.
Chiar aşa?
Da, aşa-i.
Ghici ce...
Cine zice ăla este.
Eşti o curvă, ştii asta?
Generale!
Vino aici, acum!
- Cum o mai duci? - Sunt bine, tu?
Sunt bine.
Tu cum o mai duci?
- N-am mai trecut prin asta? - Bine.
Hei! Uită-te la mine.
Uită-te la mine-n ochi.
Ai văzut ceva neobişnuit, de curând?
Nu.
- Ceva în apropiere de "Chrystal Market"? - Nu, am zis nu. N-am văzut nimic.
- Eşti sigur? - Da.
- Eşti absolut sigur? - N-am văzut nimic.
Mersi.
Da, ia două.
Ce naiba ai păţit la cap?
Ai grijă la barbă.
Nu vrea să văd cum iei foc.
Nişte poliţişti împuţiţi... Îmi dau cu lanternele în cap.
Naiba! Nu da!
Păstrez străzile în siguranţă.
Nu rănesc pe nimeni.
Nu le vând, nu le fumez...
Nu-i mare brânză. Sunt un nimeni, sunt un nimeni.
Nişte negrii împuţiţi aruncă mingi de golf de-a lungul străzilor.
E numai taca, taca, taca.
Vor să-mi crape capul.
Poliţist împuţit.
Dă-mi o gură.
Ţine.
Sună avocata asta. Da în judecată LAPD-ul.
Linda.
E bună?
Linda Fentress?
E blondă peste tot.
Să-mi bag...
De ce? Încă îţi mai merge scula?
Nu.
Nu prea.
Curvele au cea mai bună păsărica.
Tu n-ai niciun frate?
Tu eşti fratele meu.
Păstreaz-o, frate.
Cu ce te pot servi?
Vreau...
Şase creveţi.
- Îţi baţi joc de mine? - Ce?
Ascult.
De la ce eşti? De la I.A.?
Omule, eu îmi doar aştept creveţii.
Asta o să spui şi data viitoare când te văd?
Uite că începem.
Kyle Timkins, investigator de la procuratură.
Zici că ambii hoţi au scăpat?
E cam greu de crezut.
De asemenea, e şi un decalaj mare.
Între ora la care vecinii spun că au auzit împuşcăturile
şi ora la care ai raportat tu incidentul.
De asemenea,
e cam ciudat că tu să fii în acea locaţie, fără radioul tău.
De ce nu se ocupă unitatea de furt, de problema asta?
Când ambii hoţi, chiar au scăpat?
Păi, conduita ta nepotrivită...
Percepută ca fiind nepotrivită.
Percepută ca fiind nepotrivită,
pune la îndoială starea ta mintală,
din noaptea în care s-a produs incidentul. De aceea sunt aici.
Ascultă, Jack?
Mă cheamă Kyle.
Ascultă, Jack.
Tu ai primit sarcina asta pentru că eu sunt controversat,
iar strămoşii tăi au fost furaţi din Africa.
Ai primit sarcina asta ca să ocoperi departamentul de favoritism rasial.
Ce aparţine lui Shaudel J. Parmley şi a altor jigodii.
Eşti foarte supărat şi vrei ca eu să ştiu asta.
Dar, în timp ce tu te joci de-a detectivul,
ţine cont de faptul că eu nu-s un rasist.
Eu urăsc toţi oamenii. În mod egal.
Şi dacă ajută...
M-am şi culcat cu câţiva de-ai tăi.
Dacă vrei să fii nervos pe cineva,
fii pe J. Edgar Hoover. El era rasist.
Sau pe părinţii fondatori. Cu toţii aveau sclavi.
Eu? Eu doar îmi fac datoria.
O fi adevărat ce spui.
Dar nu suntem aici să vorbim despre mine.
Suntem aici să vorbim despre tine, bine?
Ofiţer Hoover?
Mai am o întrebare.
De ce încă mai eşti la departament?
După tot ce s-a întâmplat.
Cu scandalul, cu primarul, cu procurorul, cu şeful poliţiei...
De ce te mai ţin şi pe tine prin preajmă?
Poate din cauza că-s nevinovat.
Mi-a părut bine să te cunosc, Kyle.
Aţi văzut cum merg ăştia cu aere pe stradă.
Traşi în jos de câinii lor.
Hei, Boss! Boss!
Dave?
Ai stat treaz până târziu aseară?
Desigur.
Cum te simţi?
Aştept ca pitbulil să mănânce un protestatar.
Ştii că eşti urmărit?
Ce vrei să zici?
Mă bucur că m-ai găsit.
N-a fost greu.
Voiam să văd cu ochii mei.
Mama zice că eşti băgat mai adânc în rahatul ăsta.
Astea-s cuvintele mele, nu ale ei.
Mi se tot spune asta.
Atunci poate e adevărat.
Ai luat un taxi, nu?
Nu-mi zi că ai luat autobuzul până în junglă asta.
E un ghetou, tată. Nu o junglă.
- Şi, da, am luat autobuzul. - Ţi-am zis de o mie de ori, păpuşă.
- Nu vreau să iei... - Nu-mi mai zi păpuşă!
- Nu vreau să... - E dezgustător.
Cum e...
Cum e la şcoală?
E naşpa.
E plină de...
Piţipoance, viitori homosexuali şi lesbiene, ca mine.
Astea-s cuvintele tale, nu ale mele.
Eu n-am spus asta niciodată.
Cum e pe acasă?
Margaret s-a prins de ce faci.
E nervoasă.
A zis că e ceva prin care trebuie să treacă în fiecare zi, o fată Brawn.
Eşti un dinozaur, Violatorule.
Eşti un rasist clasic.
Un bigot.
Un sexist.
Un fustangiu, un şovinist.
Un mizantrop.
Homofob, evident, sau poate doar nu te placi pe tine.
Cât timp ţi-a luat să repeţi aia?
Păi, zi ceva.
Nu mă atinge. Zi ceva.
Te duc acasă cu maşina.
Nu. Nu vreau să merg acasă.
Nu vreau să fiu în preajma acelor oameni hidoşi.
Vreau să fiu la "Joe's".
Joe Joseph sau Joe Joseph?
Iau autobuzul!
Helen! Glumeam.
Da?
Îţi este ascultat telefonul. Nu zi nimic.
Isuse! De ce rahaturi trebuie să mă ocup din cauza ta.
Eşti exact ca tatăl tău, Dave.
Te crezi mai deştept decât eşti.
Fiecare declaraţie conţine inconsistenţe.
Dacă nu, n-ai mai avea un serviciu.
Niciun om care împuşcă şi omoară un alt om,
nu este concludent în totalitate, în acel moment.
Niciun plan nu supravieţuieşte contactului cu inamicul.
Asta ai învăţat când ai omorât prima dată pe cineva?
Am învăţat asta când mi-am servit tara, că o ţintă umană,
într-o cruciadă, adesea înţeleasă greşit, pentru libertate şi dreptate,
care a devenit un spectacol cu marionete pentru politicieni...
- Cunoscută ca războiul din Vietnam. - Putem să nu vorbim despre asta azi?
Să trecem la prezent.
De ce vrei să mă spânzuri pe mine? De ce pe mine?
Ştiu că mă înscenezi. Blago mi-a fost băgat pe gât.
Răspunde-mi la întrebare. Dintre toţi poliţiştii cu adevărat spurcaţi,
de ce eşti după singurul care înţelege?
- Singurul poliţist care înţelege? - Da, eşti implicată şi tu?
Îţi baţi joc de mine?
Lasă-mă să-ţi aduc aminte că în urmă cu câţiva ani,
ai ucis cu premeditare, un presupus violator în serie.
Ştiai că a avut o soţie şi trei copilaşi?
A avut o cădere nervoasă după moartea lui şi a ajuns într-un azil de nebuni,
unde a petrecut nouă ani până când şi-a tăiat încheietura,
cu o lamă de unică folosinţă.
Apropo, copii au fost crescuţi în centre de plasament.
Doi dintre ei au pretins că au fost abuzaţi sexual de părinţii adoptivi.
Aşa că, te rog nu veni aici să te plângi.
Cât tupeu!
Sus de data asta. Ceva s-o facă tare.
Ai grijă, omule.
Mă simt de parcă...
Dave, ce faci aici?
Ascultă... avocaţii mei...
Îmi mănâncă toţi banii şi va trebui să strângem cureaua.
O să avem o dată a procesului în curând.
Cum o să avem? Şi ce faci aici, Dave?
Am venit să vorbesc cu voi despre asta.
Nu mai trăieşti aici. Nu poţi intra în casă ca şi cum ai trăi aici.
Pentru numele lui Dumnezeul!
Ştii ce cred eu?
Eu cred că ai fost un poliţist corupt din prima zi.
Erai un politis corupt, cu o minte coruptă
şi ne-ai corupt şi pe noi.
Eu cred că tu crezi că poţi fugi de asta.
Crezi că te poţi întoarce la...
Tipul dur şi prostiile tale de lege şi disciplină.
S-a terminat, Dave. S-a terminat!
- Ştii ce ţi s-a întâmplat? - Lasă-l să plece.
Prima dată Baroul, apoi femeile, alcoolul...
Eşti un egoist!
- Un egoist, Dave! - Nu merită, lasă-l să plece.
Ai fost un soţ rău, un tată rău, o partidă proastă.
Şi toate prostiile astea de bărbat, de a ţine familia împreună...
Distruge fetele pentru totdeauna.
- Pentru totdeauna. - Helen, te poţi opri?
Nu ştii nimic despre fetele tale.
- Eşti un impostor, Dave. - Ajunge!
- Eşti un impostor. - Trebuie să pleci!
Bine.
Pa.
- Îmi e sete. - Cred şi eu.
Hai, dă-mi o gură, dă-mi o gură.
Ia-ţi mâna din maşină.
Haide, eşti frate... Hai, doar o gură, o gură...
Dă-mi un fum.
Vreau o ţigară. Dă-mi o ţigară.
- Nu. - Ba da. Hai, dă-mi o gură.
Trezeşte-te din beţie.
Linda e o femeie bună, s-a ocupat foarte bine de mine.
O să-i trag la fund pe toţi prietenii tăi cretini.
Poţi să-mi dai cinci dolari? Mi-e cam frig.
Vinde-ţi scaunul.
Du-te dracu', albule!
Am fost jefuit.
Îmi trebuie o pătură.
Cinci dolari, te rog. Doar cinci dolari.
Arăt eu a Moş Crăciun?
Nu, nu arăţi ca Moş Crăciun. Eşti fratele meu.
Fraţii stau împreună. Nu mă lasă în urmă.
- Nu-s fratele tău, bine? - Ba da, eşti.
- Eu n-am familie. - Ba da, ai. Ţi-i dau înapoi.
Ţi-i dau înapoi când Linda şi cu mine câştigăm un proces.
- Nu-i mai spune numele! - Linda.
Nu-i mai spune numele, ai înţeles?
- Dacă-i mai spui numele o dată... - Tu nu înţelegi.
- Te voi răni! - Tu nu înţelegi.
Vom fi putred de bogaţi.
O să mă duc în jurul lumii, în jurul lumii, în jurul lumii...
O să-mi spun povestea. Şi o să mă plătească.
Voi apărea la talk show-uri, voi purta un costum.
- Ce i-ai zis? - I-am zis totul.
Spune-mi exact ce i-ai zis.
Îţi spun exac... i-am zis de planul meu.
O să ne luăm o casă mare împreună, undeva în nordul Californiei,
pe o proprietate mare, unde poate veni oricine care are nevoie de un loc,
are un loc unde poate face duş, poate pierde vremea,
sau poate să-şi bage minţile în cap.
Toţi prietenii mei vor fi acolo, aşa că ar trebui să vii şi tu.
Iar Linda ne va face ouă.
Cum rămâne cu "Crystal Market"?
Da! I-am zis totul.
- Totul? - Totul.
Hai, dă-mi o gură.
Pleacă naibii de aici!
Ce naiba faci?
De ce? Îţi este frică de ceva?
Hai înăuntru, Dave. Hai că plouă.
Da, văd şi eu.
Sunt deja în apă, ce mai contaza?
Ce faci?
Generalul, ţi-a zis.
Cine?
M-a văzut că l-am împuşcat pe omul acela, la "Crystal Market" şi c-am dat vina pe el.
Dragă, nu vreau să aud asta. Hai că plouă, haide înăuntru.
A fost zdruncinat de poliţie, asta-i tot.
Îl crezi pe el şi nu pe mine?
- Intră în piscină! - Nu intru în piscină.
Nu, nu!
Dacă eşti de partea mea, intra în piscină.
Nu, eşti nebun.
- Mă duc înăuntru. - Intră în piscină.
Mă duc înăuntru. Tu faci următoarea mişcare.
Nu mă atinge!
- Lasă-mă! - Dacă eşti de partea mea intră în piscină.
Hai înăuntru.
Crezi că mă poţi doborî?
N-am nevoie de tine.
N-am nevoie de nimeni!
Sunt doar un poliţist împuţit.
Sunt un soldat. Sunt dispensabil.
Sunt multe alte penisuri de supt.
Eşti fără inimă, Linda.
M-ai jucat pe degete.
Te urăsc!
Măcar asculţi, curvo?
Treci în piscină!
Discrepanţe şi inconsistenţe.
Isuse!
Dave, am şase jucători de cărţi. Toţi susţin că nu s-au adus arme la joc.
Patru dintre ei au auzit împuşcăturile.
Toţi susţin că au fost două seturi de trei focuri.
Toate la aceeaşi apăsare de trăgaci.
Ce indică, că tu ai tras cu arma primul.
Bine?
Am găsit urme de la armă până aici în staţie. Chiar aici.
Testele balistice arată că arma a fost implicată
într-o altă împuşcătura de poliţişti.
Bine?
Aşa că-l interoghez pe poliţistul care ţi-a vândut arma.
Pentru că, nu numai că pot dovedi că el a tras cu arma necinsitit,
dar pot dovedi că şi tu ai tras cu arma necinstit,
aşa cum pot dovedi că şi tu eşti necinstit.
Am doi martori oculari,
care te-au văzut lângă "Crystal Market",
chiar înainte de a începe totul.
Aşa că, du-te acasă şi fă-ţi bagajul.
Vezi să-ţi pui o haină groasă, că te trimit la răcoare.
Să te văd!
Am fost la răcoare, nenorocitule!
Când tu încă sugeai de la ţâţa mamei tale.
Mama mea a murit când m-am născut, rasist împuţit!
Păstrează prostiile alea de înţelept pentru juriu.
Vreau să mă ajuţi să-l pun în lesă pe Kyle Timkins.
Să te ajut?
Tot ceea ce fac este să te ajut.
Eu nu-s ajutorul.
"Crystal Market."
Iar cu piaţa...
Nu, încă cu piaţa.
Tu acoperi pe cineva care încearcă să mă sape.
Acum...
Nu-s sigur că înţeleg regulile, bine?
Regulile se schimbă.
Legile se schimbă, oamenii se schimbă.
Se acomodează, se adaptează.
Dar nu şi tu. De ce?
Explică-mi exact ce s-a întâmplat la "Chrystal Market".
Trebuie să plec de lângă tine.
Am o afacere de protejat, contacte...
Nu te cunosc.
Lasă aia jos.
De ce eu, Harv? De ce eu?
Nu te mai plânge.
De ce tu? De ce eu?
De ce oricine?
M-ai înscenat!
Tu singur te-ai înscenat, Dave.
Dă-mi arma.
Cheamă ambulanţa.
Hei.
- Intră. - Ce era sunetul ăla?
E încuietoarea.
Intraţi.
Nu staţi pe hol. Vă rog.
Intraţi.
Ce surpriză!
Vrei să i-o dai?
- Credeam că tu vrei? - Nu.
Astea-s pentru tine.
Mersi.
- Ce mai faci? - Bine.
Da?
Spuneţi-mi...
Ce aţi mai făcut?
Nimic, am venit doar să-ţi lăsăm hainele astea.
M-aţi găsit!
Cum aţi reuşit?
Numărul apelantului.
Ce?
Numărul apelantului. Ai sunat acasă de aici.
Este...
E treabă bună de poliţist.
Da, a fost foarte greu...
Şi?
Iată-vă!
Intraţi. Nu vă fie frică.
- Vrei să stai jos? - Nu.
- Îţi dau un suc? - Nu, mi-e bine.
Da? Bine.
Nu vrei nimic?
Nu, mi-e bine.
Eşti frumoasă! Amândouă sunteţi.
Faţa ta e roşie.
- Am stat prea mult în soare. - Înseamnă că a băut.
- Nu-i aşa? - Ce?
Ai băut.
Doar...
Da, am băut puţin.
Bine...
- Vrei să plecăm? - Da.
Să mergem.
Noi plecăm.
- Nu voiaţi să vorbim puţin? - Nu, e în regulă.
Hei!
Ştiu de ce aţi venit.
Să-ţi lăsăm hainele.
- Hai, să mergem. - Vreţi să ştiţi dacă e adevărat.
Fiecare lucru rău pe care l-aţi auzit despre mine.
Vreţi să vă dau un fel de portiţă, ca să nu...
doară atât de mult?
Nu e nicio portiţă.
Fiecare lucru pe care l-aţi auzit şi multe altele...
E totul adevărat.
Nu mă pot... schimba niciodată.
Dar... vreau să ştiţi...
Că niciodată, niciodată...
N-am rănit oameni buni.
Cum rămâne cu noi?
Nu, asta-i...
Nu asta vreau să zic, Helen.
Nu înţeleg ce vrei să zici.
Te-am rănit?
N-am vrut s-o fac.
Trebuie să plecăm.
Haideţi...
Veniţi înapoi.
Ce faci?
Te iubesc, maimuţico. Ştii asta, nu?
Îţi aduc un suc, bine.
Nu, eu...
Te mai întorci?
Maimuţico, hai înapoi în cameră.
Ce s-a întâmplat?
Sunt ofiţerul David D. Brown, de la departamentul de poliţie de LA.
Această declaraţie este făcută din proprie voinţă.
În timpul celor 24 de ani de carieră de poliţist,
am folosit metode brutale şi coercitive după bunul plac
şi...
am creat animozitate rasială,
cu indiferenţă nesăbuită faţă de legea pe care am jurat
să o susţin ca ofiţer de poliţie.
În dată de 15 aprilie 1987,
am omorât un client de afaceri dintre ai mei,
pe Carl Joseph Heunick.
Şi am raţionalizat actul că o expresie de justiţie de stradă bazată pe temei moral,
împotriva unui om pe care-l ştiam a fi un violator în serie.
Am avut discernământ când am comis fapta.
De-a lungul anilor am omorât mulţi oameni.
Oameni răi, cu toţii.
Iar dacă sunt una sau două excepţii,
pot doar presupune, că au ajuns la capătul greşit al armei mele,
pentru a satisface o breşă karmică.
Această declaraţie este dată într-o stare de luciditate, nu sunt constrâns de nimeni.
Bine...
Îţi dau caseta asta dacă facem o înţelegere.
- Nu-ţi vreau caseta. - Ce?
Nu-i mărturia pe care o vreau.
Vrei pentru cazul cu "Crystal Market"?
Eşti un idiot!
Data viitoare când te văd...
O să-ţi pun cătuşele.
Ai înnebunit?
Timkins?
Ia ce îţi ofer. E un caz bun.
- Nu e mărturia care-mi trebuie. - Ia caseta!
Idiotul naibii!
Ia caseta asta împuţită!
Eşti un idiot, Timkins!
Idiotul naibii!
Serios?
Unde mergi?
Ce?
Traducerea şi adaptarea: Redemer0