23.976
- Peter, mă bucur să te văd. - Bună. Ce mai faci?
- Minunat. Tu? - Foarte bine.
Ce vreme pentru o petrecere!
RĂSCUMPĂRAREA
Atenţie! I-am găsit reclama.
- Intraţi! - De-abia aştept s-o văd.
Nu mai are scăpare acum. O arătăm.
- Asta e! Dă-i drumul! - Linişte!
Am avut o copilărie modestă în statul New York.
- N-am urcat niciodată în avion. - E frumos machiat.
Până când armata m-a învăţat să pilotez, în 1969.
Am participat la 28 de misiuni de luptă.
În 1971... Ce an greu!
Am investit tot ce aveam într-o companie de chartere.
Arăţi mai bine decât broaştele din reclamele de la bere.
... şase locuri şi un DC-3.
Zburam oriunde. Eram nişte taxiuri pe cer.
În 1979, am fondat Endeavor.
Zburam doar spre patru oraşe diferite,
dar cred că pasagerii mei s-au molipsit de plăcerea de a zbura.
Şi ne-am extins. 37 de ţări, în toată lumea.
Suntem încă foarte mici în imaginea de ansamblu.
Nu mi-am dorit niciodată să fiu cel mai mare. Doar cel mai bun.
Astăzi, cel mai important lucru pentru mine e familia.
A mea. A voastră.
Acesta este lucrul bun într-o companie aeriană.
Uneşte familiile, între altele.
Şi aşa mă simt bine. 1971.
Doamne, îl aveam pe dracul în mine pe atunci.
Dar azi... Oamenii se mai schimbă.
Oarecum.
- Chiar n-a vrut s-o facă. - A fost minunat.
Foarte bine.
Unde s-a dus?
Hai să terminăm odată, profitorilor!
- Când se difuzează? - Mi-a fost teamă să întreb.
Sunteţi prea amabili.
Înainte să se difuzeze, eu mă sinucid.
Sigur că da, pentru că e foarte timid.
Luna viitoare va apărea pe reclama pentru chiloţi din Times Square.
Trebuia să vezi ce faţă a făcut.
Nu reuşea să priceapă de unde am informaţia.
- Şi de unde o ai? - Am spart un seif la MIT.
Nu i-a venit să creadă.
- Sean, ai mâncat ceva? Eşti bine? - Da.
Tipul e nebun. Serios, e puţin:
A fost incredibil...
Se aşteaptă să muşti momeala,
dar nu se aşteaptă să ştii totul despre afacerea lui.
- De acord. - Da.
Oricum, David e în centrul atenţiei...
E timpul să strângem cortul. Hai!
- Tom! - Da?
De unde ai luat gresia din bucătărie?
Louisa, asta trebuie s-o întrebi pe Kate.
Eu răspund la altfel de întrebări. De exemplu...
De ce nu merge ferăstrăul?
În ce moment al zilei e bine să ucizi un urs?
Am eu o întrebare perfectă.
Ce crezi despre faptul că Jackie Brown te-a dat în judecată din închisoare?
Sean, pregăteşte-te. Cobor şi eu imediat.
David, cheamă-l pe Bob. Tu cine eşti?
Am vrut să te previn, fiindcă Brown spune că are dovada
că l-ai plătit ca să prevină greva mecanicilor.
Nu e ceva nou. Asta spune de mult.
Ştiu, dar acum spune că are dovada că tu i-ai dat mită.
Sunt Sammy Adler, de la Daily News.
Am putea vorbi puţin?
Bob Stone, Sammy Adams, de la Daily News.
Aveţi grijă să ajungă acasă fără probleme.
Sper că te-ai simţit bine. Ai grijă cum conduci.
Bine.
- Sunt reporter. - Ştim cine eşti.
Nu sunt nebun. Şeful tău trebuie să accepte.
Jackie Brown zice c-a fost lucrat.
- Vorbeşte cu altcineva. - E demascat, înţelegi?
- Am avut o copilărie... - Stop!
- Sean? - Mai zi o dată, Tom.
Sean!
Nu e aici...
O să dorm puţin până se întoarce.
Ce proastă e salteaua asta! Mai şi scârţâie!
Şi are păr...
Salteaua asta trebuie gâdilată.
Nu e voie să râzi.
De ce te uiţi iar la bâlbele mele?
Într-o zi...
- Scuze... - Stop.
- E amuzant. - Da.
Probabil te simţi bine când vezi că tatăl tău nu ştie să vorbească.
"Grobe am zis"?
Omul ăla era supărat pe tine?
Nu e supărat, e...
Doar curios.
Asta e meseria lui. Trebuie să...
Tot timpul e cineva supărat pe tine.
Aşa ţi se pare?
Cred că...
- Tu nu eşti supărat pe mine, nu? - Nu.
Pot să rezolv problema asta.
Înainte de culcare, voi servi un sendviş cu degete.
Mişcă de-aici!
- Taci dracului! - Nu sunt eu vinovat!
Calmează-te!
Joey, las-o mai uşor. Scoateţi-l de aici.
La dracu'!
- Eşti un fan obsedat? - Poponarule!
Poponar? Ai noroc că nu-ţi trag una în spate.
Uşurel! Ai păţit ceva?
Sunt bine, Jimmy.
Iubitule, du-te la uşă. Primarul vrea să plece.
Slavă Domnului!
- Eşti bine? - Da.
Te-ai spălat pe dinţi?
M-am spălat azi-dimineaţă.
Nu, o să ne spălăm şi acum.
Strada 30, nr. 207...
Ce sunt alea? Blănuri de nurcă?
- Da. Vrei să cumperi? - Zibelină n-ai?
Fă paşi.
Sunt moartă de oboseală.
De unde era individul ăla? Daily News?
Contează?
I-aş omorî pe nenorociţii ăştia.
Când te atacă pe tine, suntem vizaţi toţi.
E foarte frig.
Doamne!
I-aş arăta eu constructorului!
Mai întâi trebuie să-l găseşti.
- Chiar aşa. - Ce frig e!
E bine...
Să nu te dai bătută în faţa acestor indivizi, da?
- Da. - Asta vor ei.
Acum am să v-o prezint
pe cea care a organizat acest minunat eveniment.
E o doamnă minunată, preşedinta Târgului de Ştiinţe al Copiilor.
Dna Katherine Mullen.
Mulţumesc.
BIOCHIMIE
Mulţumesc, domnule primar.
Bun venit la cel de-al zecelea târg de ştiinţe din New York.
Astăzi se întrec 54 de tineri inventatori.
- Tată... - Da.
Eu de ce nu pot participa?
N-ar fi corect, Sean.
Mama ta e în juriu. Ce-ar crede lumea dacă ai câştiga?
Pot participa cu un alt nume.
Care? John Smith?
Nu. Profesorul X.
N-o să fie prea simplu nici aşa, profesore X.
Eşti prea mic ca să ai o diplomă.
Trebuie să fii chel, să porţi monoclu...
Mai bine profesorul von X.
Al treilea membru al juriului sunt chiar eu, Katherine Mullen,
responsabilă pentru aniversarea a 125 de ani de Central Park
şi fostă profesoară de biologie la liceul Evander.
Să înceapă concursul!
Juraţii vor veni la voi...
Destinaţia, Yonkers.
Ăsta e cel mai bun proiect de aici.
Nu crezi că va câştiga?
Uite-mă pe mine!
Îl ia vântul. Cârmeşte la stânga.
Nu uitaţi, toţi câştigătorii de azi vor urca pe scenă la ora 13:00,
pentru a li se înmâna premiul. Mult noroc tuturor!
Nu e corect, tată. Am muncit mult.
Ştiu. Ai muncit şi ai făcut o treabă foarte bună.
Am mai discutat despre asta, nu?
- Da. - Bine?
- Fii mai vesel şi distrează-te. - Bine.
- Cine nu s-a înscris... - Tom.
- Salut. - ... să-şi pregătească formularul.
E ultima voastră şansă.
- PS-41. - Bine, PS-41!
Aici avem sistemul solar.
Şi ăsta ce e?
- Soarele. - Bine.
Câte planete avem în jurul Soarelui?
- Nouă. - O văd pe Marte.
Mulţumim asociaţiei Prietenii Central Park
şi primarului Barresi, pentru că a permis
organizarea evenimentului la frumoasa fântână Bethesda.
- Îi mulţumim administratorului... - Katie, uite ce balon!
- Şi eu. - De-abia aştept.
... pentru 10 ani.
Lisa.
Mai avem de vânzare tricouri cu sigla târgului.
E incredibilă. Cât de mult a putut să muncească!
Nu ştiu de unde are atâta energie...
- Ce e chestia asta portocalie? - Venus.
E Venus.
Şi Pământul unde e?
Uite-l! Ce planetă e mai aproape?
Scuzaţi-mă puţin.
Sean!
Tu eşti.
Tu eşti!
- Profesori, supravegheaţi elevii. - Sean!
Ce spui, Kate?
Kate?
- Kate, punctajul. - Punctaj maxim.
Sean!
Cassandra, l-ai văzut pe Sean?
- Nu. Kate, eşti bine? - Da.
Sean?
Sean Mullen să vină la masa juriului.
Sean!
Te rog, Doamne!
Probabil e doar supărat,
fiindcă nu l-am lăsat să participe la concurs.
Pe cine n-am sunat?
Sean?
Ai primit un mail.
Verificare mailuri... Mesaje netransferate: 1
Fiul tău e la mine.
Doamne!
- Vreau 2 milioane în 50 şi 100. - Doamne!
Fără serii consecutive.
Fără bancnote noi sau marcate.
Banii să fie puşi în două valize Samsonite,
modelul nr. 260.
Nu chema poliţia sau FBI-ul.
Dacă faci asta, îl omor.
Dacă informezi presa, îl omor.
Dacă pui dispozitive de urmărire în bani sau în valize, îl omor.
Ai 48 de ore să faci rost de bani.
Te voi contacta eu.
Deschide gura!
Deschide gura odată! Deschide!
Înghite!
Idiotule!
Ce faci?
Spală-ţi tricoul şi lasă-mă.
Am mai discutat despre asta.
Da. Am uitat.
Cretino!
Kate, pe cine suni?
A zis că-l omoară dacă sunăm la poliţie.
- Fac rost de bani... - De ce n-ai stat lângă el?
- De ce-ai plecat de lângă el? - N-am plecat!
Te-am văzut, te-ai îndepărtat!
Bine.
- Sun la poliţie. - La FBI.
- Lasă-mă să-i dau bani! - Tom, te rog, sună la FBI!
Kate, FBI-ul s-a chinuit trei luni să ne înfunde.
Chiar crezi că le pasă de noi?
Tom, ne cunosc.
Te rog!
Bine.
- De la firma Lennon. - Staţi. Poftim?
- Ce-ai zis? - Suntem zugravi.
Mergem la familia Mullen. Trebuie să terminăm biblioteca.
Da, ştiu. Puteţi trece.
DI şi dna Mullen vă aşteaptă.
Mulţumesc. Dle Mullen!
Sunt Lonnie Hawkins.
- Ea e Kimba Welch. - Îmi pare bine, domnule.
Jack Sickler. David Levin.
- Ron Lambert. - Încântat.
Găseşte priza de telefon.
Fatima, arată-le domnilor tot ce au nevoie.
- Paul... - Cine mătură?
- El e Paul Rhodes. - Îmi pare bine.
Cum merge treaba?
Mai mult de-atât n-am putut face.
- Înţeleg. - Ascultaţi-mă, dle Mullen.
N-am voie să vă dau sfaturi, dar, dacă vreţi să daţi banii...
Sunt aici.
- Ăia sunt? - Da, două milioane.
- Poate să-i ducă Paul. - Desigur.
- Tom? - Da, David.
Bob are ceva pentru tine.
Am luat tot ce-am putut de la Centrul pentru Copii Dispăruţi.
Foarte bine. Agent Hawkins, el e David Torres.
Îmi pare bine.
Unde e priza telefonului, dnă Mullen?
- Nu ştiu. - E-n regulă, o găsim noi.
Ceea ce nu înţeleg eu este, dacă oamenii ăştia,
el, ea sau cine o fi,
sunt destul de deştepţi, încât să-mi răpească fiul de sub nas,
de ce-mi cer doar 2 milioane.
- Nu ştiu cât valorez? - Nu...
E deştept.
Nu vrea să complice lucrurile.
Ştie câţi bani ai.
Ştie că poţi face rost de ei oricând.
Poate de atât are nevoie.
Aş putea să...
V-am chemat pe voi, şi nu poliţia,
pentru că noi, eu şi soţia mea,
credem că situaţia asta poate avea legătură
cu arestările făcute în sindicatul mecanicilor.
Jackie Brown...
A fost filmat luând mită
în timpul negocierilor cu o altă companie aeriană, Infinite Air.
A fost o înscenare.
Nemaiavând nicio speranţă, le spune oamenilor voştri:
"Nu putem aranja ceva?" Şi mă oferă pe mine pe tavă.
A spus că Tom i-a dat 250000 de dolari
ca să închidă gura sindicatului.
Eu am fost anchetat până la epuizare.
Eu, compania şi familia mea.
Familia mea e...
Am apărut în ziarele de scandal datorită FBI-ului,
şi nimic, înţelegi?
Jackie Brown e după gratii, unde îi este locul, şi e supărat.
Cred că are nişte parteneri cam dubioşi.
Suntem la curent cu problema Jackie Brown.
- Şi? - Lucrăm la caz.
Dumnezeule, trebuie să acordaţi mai multă atenţie...
- Pot să-ţi sugerez ceva? - Ce anume?
O să ne ocupăm de toate la rândul lor.
Dar acum relaxează-te.
Ai răbdare. Să vedem despre ce e vorba.
- Mă relaxez sau am răbdare? - Tom, lasă-l să termine.
- Nu, e-n regulă. - Scuze...
Dacă era copilul meu, m-aş fi purtat la fel.
Nu-i nicio problemă.
Puştiule, ştiu că ţi-e greu.
Dar trebuie să rezişti.
La câte cazuri de răpire ai mai lucrat?
În total, 33.
Fără răpirile de sub custodie şi cele făcute de drogaţi, doar 10.
Zece răpiri tradiţionale, pentru bani, în ultimii cinci ani.
E mult. Crede-mă, se întâmplă destul de rar.
Din cei 10 răpiţi, câţi aţi salvat?
Şapte.
Şi la ceilalţi ce n-a mers?
Ceea ce numim noi Factorul X.
Ce e Factorul X?
- Suntem pregătiţi? - Nu.
La naiba, Jack!
Orice îţi cere, tu eşti de acord.
Fă-l să creadă că deţine controlul.
Prioritatea ta e să-ţi recuperezi copilul.
Înţelegi ce-ţi spun?
Trebuie să tragi de timp. Cere să vorbeşti cu copilul.
Cere o dovadă că e în viaţă, orice informaţie poţi obţine.
Spune-le că are o alergie. O problemă medicală.
Vrei să ştii în ce condiţii climaterice stă.
E afară? Înăuntru?
- Suntem gata? - Hai!
Adu-ţi băiatul înapoi!
Bine.
Alo?
A închis.
Am depistat.
Brenda Chance, Utopia Parkway, nr. 4108.
E secretara lui.
Da, ştim.
Fiul nostru e mort?
Să nu crezi asta.
Deschide gura. E mâncare.
Aşa...
De ce nu mori de foame în deşert?
Fiindcă îţi intră nisip în gură.
Ce faci?
Ce naiba?
Alegătorii din Manhattan vor merge mâine la urne...
Ce naiba făceai?
Îi spuneam un banc. Ce mare lucru?!
Îţi place puştiul?
Vrei să-l cunoşti?
Crezi că aşa va fi mai uşor sau mai greu?
- Ce să fie mai uşor, Maris? - Omul ăsta e sănătos?
Da, sunt sănătos, nebuno! Tu eşti?
- Lasă-l în pace. - Dacă faci tu ceva, îl las.
Vino încoace.
Ascultă-mă!
Uite ce e...
Cu toate dulciurile astea...
E ca şi cum ai face paturile într-o casă în flăcări.
Mă înţelegi?
Clark, puştiul nu vede nimic.
Nu poate identifica pe nimeni.
Ce naiba crezi c-o să le spună?
... după ce au luat cu asalt un sat de la graniţa cecenă, din sudul Rusiei.
Armata a eliberat nouă din cei peste 100 de ostatici
- ... deţinuţi de rebeli. - Stai puţin!
Nu mi-ai zis că o să omorâm copii.
Tu înţelegi ce se întâmplă?
Nu-i spui bancuri copilului, nu te joci cu el,
nu vorbeşti cu el.
- Nu vorbi aşa cu fratele meu... - Nu e un animăluţ.
Nu vorbi tu cu fratele meu. N-ai ce să-i spui.
Cine te crezi? Doar n-oi fi tu şefa!
- Nu. Bărbatul meu e şeful. - Bărbatul tău...
Dacă am o problemă, o comunic.
Am înţeles. Foarte bine.
Crede-mă, frate, mă sperie de foame!
Şi tu bei iar!
Dar asta nu e o problemă,
fiindcă n-am băut cu copilul.
Trebuie să-ţi spun ceva. E dreptul tău să ştii.
Bine.
I-am dat banii.
Să ştii că nu sunt preot.
Nu sunt nici psihiatru, nici avocat.
Tom, asta nu e o conversaţie particulară.
Înţeleg.
Majoritatea oamenilor de succes din branşă au cumpărat compania.
Eu, nu. Am construit Endeavor de la temelie, e a mea.
Şi n-o să mi-o ia niciun nenorocit.
Niciun sindicat, niciun guvern, niciun gangster ca Jackie Brown.
Eu am dat mita. Aveam o companie de condus.
Aveam 2000 de angajaţi, Dumnezeu ştie câţi clienţi,
şi nu aveam timp de greva mecanicilor.
După ce am făcut,
după ce am propus şi am înfăptuit,
el e închis, şi eu, nu.
Întrebarea mea e dacă Jackie Brown mi-a răpit fiul.
Vrei să-l întrebi?
M-am gândit la tine.
Unde e fiul meu?
Poftim?
Crezi că nu poate exista ceva mai rău decât să ajungi aici?
- Despre ce vorbeşti? - Unde e fiul meu?
Cineva ţi-a furat copilul,
şi tu mă bănuieşti pe mine.
Cum?
N-am relaţii.
N-am prieteni.
N-am slujbă.
N-am bani.
Şi tu, nenorocitule, mă acuzi tot pe mine?
Lasă-l în pace!
Am şi eu şase copii, şi aş muri pentru fiecare.
Scoate-l de aici.
Nu i-am mai văzut de când am fost închis din cauza ta!
Ce cauţi aici?
- Hai să-l scoatem! - Locul tău e la pârnaie!
Pe cine ai mituit? N-am terminat cu tine!
- Te omor! - Scoate-l de aici.
- Pe cine ai plătit? - Afară cu el!
Hai, mai spune o dată!
Am zis că nu fugeam din magazin...
Nu fugeai?
La dracu'! Am zis că nu fugeam cu el.
Fugeam de el, fiindcă mă urmărea.
Uită-te în ochii mei şi spune-mi asta.
Fugeam, dar...
- Unde te duceai? - Uite arma, Jimmy.
Ia uite! Ai mai văzut-o?
- Nu? Găsesc amprente pe ea? - Nu.
Nu? Pune-o în pungă.
Jimmy, avem o problemă aici.
Patronul nu vrea să închidă magazinul.
Lasă asta. Spune-mi de amicul tău.
Nu ştiu nimic, nu l-am mai văzut până acum.
- Pune mâna. - Mamă, îi sare inima din piept.
- Eşti cardiac? - Am alergat şi...
Atenţie!
Ştii ceva? Simt că baţi câmpii.
- Cred că se joacă cu mine. - Ba minte de îngheaţă apele.
Eşti un mincinos?
Aveţi cereale Frankenberry cu nalbe?
Îmi daţi un avocat, nu?
Îţi iei singur!
- Mă strâng cătuşele. - Fiindcă sunt noi.
O să se mai întindă. Mai ai răbdare.
Urcă în maşină!
Vrei o pizza? Un hotdog? Sau ce vrei?
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Să ne întoarcem în casă. Nu, Jimmy?
Eşti un infractor cunoscut în secţia asta sau nu?
Dă din cap.
Hai!
Un copil dintr-o familie bogată a fost răpit ieri.
Ai habar cine ştie ceva despre asta?
NYPD, FBI? Ştii?
Dă din cap.
Nu. Şi tu ce faci?
Tu, un infractor cunoscut,
intri într-un magazin plin de poliţişti
şi ceri o cutie de cereale pentru copii?
Nu ştiu ce părere ai tu,
dar mie îmi pari un mare dobitoc.
Ce zici?
Ce voiai să faci cu casetele?
Copilul are bandă adezivă pe ochi.
Mă gândeam să le asculte.
Nu mai fi prost.
- Jimmy... - Bună.
Te visam.
Era un vis frumos?
Nu. Se întorsese tata.
Şi mă bătea din nou.
Tu erai acolo, dar nu făceai nimic.
Doar stăteai şi te uitai.
Ce să-ţi zic...
E doar un vis. L-am arestat, ai uitat?
Da, ştiu.
Unde ai fost? Mi-am pierdut minţile aici.
Totul e în ordine.
Tipii ăştia sunt nebuni.
Nu mă ascultă, nu mă respectă...
N-am încredere în ei.
Nu-ţi mai face griji. Le e frică de mine.
De ce avem nevoie de ei?
Nu putem singuri.
Mi-e foarte frică de copil.
Eu zic să-i facem felul acum, să terminăm odată.
- E ca o bombă cu ceas. - Ascultă-mă!
Crezi că ţi-e frică de copil,
dar ştii de ce ţi-e frică de fapt?
De latura ta umană.
De propria decenţă.
Eşti bună şi nu-i nimic rău în asta.
De asta am nevoie.
Când va veni momentul, copilul e problema mea, nu a ta.
Ai încredere în mine, nu?
Ştii că pot face asta, da?
- Da. - Nu?
Da.
Minunat!
E timpul să primim banii.
COPII DISPĂRUŢI ŞI EXPLOATAŢI
- Ai găsit ceva în rapoarte? - Da.
Multe lucruri pe care le ştim.
Şi altele pe care nu le ştim, dar nici nu vrei asta.
Îţi spui singur...
De fapt, te minţi
că faci asta pentru familie.
Pentru siguranţă, pentru viitor...
Toate tâmpeniile astea...
O porcărie.
Îl am mereu în faţa ochilor cu cătuşele...
Şi nu pot să-l ajut.
Nu pot să-l ajut.
Nu pot.
- E sus. - Kate, unde-i Tom?
Hai s-o facem! Hai odată!
Nu mai e timp...
Gata!
- Nu uita ce trebuie să spui. - Lonnie.
Alo!
- Dl Mullen? - Da.
- Eşti gata de plecare? - Cum să fiu?!
GATA DE PLECARE PUŞCAŞI MARINI? ARMATA?
Urcă în maşină şi porneşte!
Strada 96, vino singur.
Ia-o pe autostrada West Side, spre nord.
Încă nu am banii. Mai am nevoie de timp.
- O să fac rost de ei... - Nu te pune cu mine.
- Vreau să vorbesc cu fiul meu. - Vino singur.
Stai!
Sean are astm. E foarte grav.
Cum e vremea acolo?
Plouă? E umezeală?
E într-un beci? La munte?
BIROUL FEDERAL DE INVESTIGAŢII
Te rog, nu! Fiul meu suferă de ameţeli.
Cum se descurcă lingviştii cu accentul meu?
Cu ce? Cine? Nu mai e nimeni, sunt singur.
Eşti sigur?
Mă crezi idiot?
Vreau să terminăm odată.
Foarte bine. Continuăm aşa.
- Cum îmi recuperez fiul? - Ai de gând să-mi dai banii?
Normal.
Atunci, se rezolvă.
- O să te sune el. - El?
Când? Cine? Nu, tu o să suni. Când?
Strada 96. Vino singur.
- La naiba! - Foarte frumos!
Ne-au blocat totul.
L-aţi prins? Unde e?
Ne-au distrus computerul.
Vezi c-am ales omul potrivit? Ce ţi-am spus eu?!
- Da... - O să primim banii.
- Hai să-i punem microfon lui Paul. - Nu, mă duc eu.
Lăsaţi-mă pe mine.
O să fie bine?
- Foarte bine. - Da?
- Da. - Ar fi bine.
Am o problemă.
Legal, nu te pot opri.
Nu ştiu de unde a apărut individul ăsta
şi cred că e profesionist.
Dacă ne ia prin surprindere în timpul acţiunii,
o să improvizăm ceva.
S-ar putea să nu vă putem proteja, dle Mullen.
Ar fi mai bine să meargă unul dintre oamenii noştri.
- Poate n-ar trebui s-o faci. - E-n regulă. Serios.
Vreau să-i dau ce aşteaptă.
Mai e puţin, puştiule.
O să mergi înapoi la părinţii tăi.
Promit.
- Când? - În curând.
Când?
Sunt dispozitive de urmărire în geantă.
- Lonnie vrea toate unităţile... - Maşina e complet echipată.
- Dacă sunt probleme, suntem acolo. - Zicea să vin singur.
Nu facem decât să urmărim banii. Rămânem la distanţă.
- Mulţumesc. - Îţi vând un pont.
Asta e o tranzacţie de afaceri.
Amândoi sunteţi oameni de afaceri.
Dacă o consideri o afacere, va fi bine.
Bine?
Adu-l înapoi.
Către toate unităţile.
Toate unităţile să vină la Strada 125, nr. 269.
Unitatea 500. Avem obiectivul în vizor.
Da?
Fii atent. Nu spun decât o dată.
Coboară din maşină pe Strada 125
şi mergi trei străzi, până la clubul Kasarda.
- la valizele cu tine. - Nenorocitul umblă în calculatoare.
În piscină,
există cheia unui dulap, lângă scurgere, pe fund.
O să fii urmărit.
Dar tu n-o să vezi pe nimeni.
Vreau să iei cheia.
Să fii complet îmbrăcat.
Dacă-ţi scoţi chiar şi ceasul, fiul tău moare.
Când ai cheia, caută dulapul.
- Ai şapte minute la dispoziţie. - Bine, fac tot ce spui.
Repetă, ca să fiu sigur.
Şapte minute.
Ca să ajung acolo? Să sar în piscină? La naiba!
Iisuse!
URMĂRIREA BLOCATĂ
- L-am prins. - Ce-a făcut?
Ne-a blocat dispozitivul. Renunţăm?
Nu, porneşte-l din nou.
Să includem hackeri şi spărgători de coduri în profil.
- Toţi specialiştii în high-tech. - Bine.
Comparăm asta cu un trecut în armată,
poliţie, securitate, negocieri de ostatici.
CLUBUL KASADA
- Unde e piscina? - Acolo.
Mâinile în faţă! Mâinile drepte!
Mâinile în laterală! Mâinile în faţă!
Mâinile sus! Mâinile jos!
Mâinile în faţă! Mâinile drepte!
L-am pierdut.
La naiba!
Urmăriţi suspecţii care ies.
Te mişti prea încet. Mai repede!
Pune-ţi şapca şi salopeta.
Du genţile de pânză jos, la centrala termică.
Ia-o pe scările de lângă duş.
Pune banii în genţile noi.
Apoi, pleacă din clădire şi găseşte un Monte Carlo.
Pe telefon e o cheie.
Lasă telefonul lângă valize şi du-te la tunelul Holland.
Suntem cu ochii pe tine, Tom.
Am depistat valizele.
Nu s-au mişcat.
Vreau să iasă toţi oamenii din clădire.
Unitatea 500. Am găsit maşina.
Maşina nu s-a mişcat.
Unitatea 15 către centru.
Am localizat valizele, sunt goale.
Domnule, am identificat patru maşini în zona respectivă,
una are un far spart.
Vreau o descriere a maşinilor.
Toate unităţile să le localizeze.
Răspunde, nenorocitule!
Acum ce fac?
Cum a fost? Ţi-a plăcut baia?
N-a fost rău. Ce mai faci?
Foarte bine. Mulţumesc de întrebare.
Ce face Sean?
Se distrează de minune.
Ţi-am văzut reclama la televizor. E bunicică.
Spune-mi, ai un program de fidelitate?
Dacă ai,
când termin aici, poate plec cu compania Endeavor departe de aici.
De ce eu?
De ce tu?
Pentru că tu plăteşti ca să scapi de necaz.
Nu-i aşa?
Am citit povestea cu sindicalistul.
Trebuia să fii închis pentru asta.
Dar bănuiesc că eşti un mincinos remarcabil, nu?
Te-am văzut la televizor, Tom.
Le povesteai oamenilor cât de nevinovat eşti.
M-am uitat la ochii tăi.
Ştii ceva? Eşti un mincinos nenorocit, amice.
Ştiu că l-ai mituit pe omul ăla.
Tu dai bani.
Dacă ai făcut-o o dată,
o s-o faci şi acum.
- Te simţi bine? - Da.
Ascultă, Cub, vrei s-o fac eu?
- Jimmy m-a pus pe mine. - Lasă-l pe Jimmy.
Ştiu ce trebuie făcut.
Clark, frate,
nu-i dau lui Jimmy banii până nu eliberează copilul.
Nu fac asta.
Ce ai? Cub...
Îţi plac filmele, Tom?
Ai văzut Maşina Timpului?
Nu.
Acţiunea are loc în viitor
şi nu mai există decât două populaţii.
Morlocks şi Eloi.
Aşa.
Populaţia Eloi trăieşte la suprafaţă. Toţi poartă togi şi sunt blonzi.
Mănâncă struguri şi alte tâmpenii şi trăiesc ca în rai.
Toată lumea leneveşte
şi ascultă muzică de harpă.
Cum îmi recapăt copilul?
Populaţia Morlock, în schimb,
trăieşte sub pământ, da?
Sunt mari, păroşi şi urâţi, mai hidoşi decât maimuţele.
Stau acolo, jos, cu tot felul de utilaje.
Ei fac toată treaba.
Ei muncesc pentru ca Eloi să aibă hrană şi togi.
Îmi răspunzi?
E bine să fii Eloi, nu?
Există o singură problemă.
Din când în când, un Morlock vine la suprafaţă
şi înhaţă un Eloi.
Îl duce jos, la ei.
Opresc maşina până îmi spui ce vreau să ştiu.
Morlockii nu mănâncă struguri. Sunt canibali, mănâncă Eloi.
Când mă gândesc la Maşina Timpului,
îmi vine în minte New York-ul.
Tu eşti un Eloi.
Tu şi prietenii tăi umblaţi pe aici ca nişte zombie,
fără să aveţi habar de ce se întâmplă dedesubt.
Aşadar, eu sunt Morlock?
Nu-mi place să mă consider aşa,
dar cred că sunt.
Şi, din când în când, unul dintre voi e răpit.
Ăsta e preţul care trebuie plătit.
Foarte frumos!
Ce oraş!
Ne vedem la Whitney.
Ne vedem la Four Seasons.
Ne vedem la Muzeul de Artă.
Pe curând!
Ai pornit din nou, Tom?
- Da. - Bine, continuăm.
Peste 1 km e o intersecţie.
Ia-o pe Saddle River.
Du-te la cariera de piatră.
Mergi cu 16 km pe oră.
Fac tot ce spui tu.
- Cum îmi recapăt copilul? - Facem schimb.
Tu îmi dai genţile, şi eu, o adresă.
Mult succes, flăcăule!
Drumul Saddle River LA DREAPTA
Treci înapoi în maşină!
Aruncă-ţi cheile!
Dă-mi banii!
- Dă-mi adresa. - Dă-mi banii odată!
Ai zis că-mi dai adresa.
Poftim?
Vrei să-ţi mai vezi copilul?
Atunci, dă-mi banii!
Dă-mi adresa aia! Dracu' să te ia!
- Nu fi tâmpit, frate! - Suntem de la FBI.
Aruncă arma şi pleacă de lângă maşină!
Ridică mâinile!
- Îndepărtează-te de maşină. - Nenorocitule!
Mullen, înapoi! Jos!
300 către centru. Am nevoie de ajutor.
Ne trebuie unităţi terestre. Suntem descoperiţi.
Avem un suspect la sol, cu un ATV.
Un bărbat alb cu un pistol...
Suntem cu ochii pe el.
- Foarte bine. - Cine e?
Hai, Cub!
- Opreşte-te sau trag! - Coboară şi întinde-te pe burtă.
N-ai cum să scapi.
Eşti înconjurat.
Predă-te!
- Suntem de la FBI. - N-ai unde să te duci.
Avem agenţi peste tot.
Ăsta e ultimul avertisment.
Predă-te acum!
Suntem de la FBI.
N-ai unde să fugi.
Lasă arma!
Las-o imediat!
Mişcă!
Şeful SWAT către centru.
Ne-am desfăşurat. Înaintăm.
Trage acum!
La dracu'!
Şeful SWAT către centru.
Avem un agent la pământ. Avem şi un suspect căzut.
Cine dracu' a fost împuşcat?
Unde e? Ce-ai făcut cu el?
Ce e?
Hai, zi!
Înapoi!
- Încearcă să-mi spună ceva. - Înapoi!
- Lasă-ne să-l ajutăm. - Un medic!
Încearcă să-mi spună unde e fiul meu, sunt sigur.
Ce faceţi? Eu n-am autorizat aşa ceva.
- Am primit ordin să venim. - Mincinosul naibii!
- Îl pierdem! - Doamne, nu-l lăsa să moară!
Nu-l lăsa să moară!
Hai, nu te lăsa! Trăieşte!
Vine imediat elicopterul.
Rămâi cu noi.
- La dracu'! - Ce e?
S-a dus, domnule.
E mort.
Acum cum îl mai găsesc pe Sean?
Mi-ai ucis fiul.
Şeful SWAT către centru. Plecăm de aici.
Bine.
Mansarda
Află cât poţi de multe.
Tipul sigur e eliberat condiţionat sau aşa ceva.
I-am zis să nu trimită poliţişti.
Trebuia să urmăreşti banii!
Banii i-au urmărit, Tom.
Tipul îţi pusese o armă în faţă. N-a avut de ales.
Au crezut că eşti în pericol.
Ce înseamnă asta? E mort?
Dacă e mort, aşa spuneţi.
Nu-mi spune că a fost rău, spune-mi că fiul meu e mort.
Noi acţionăm presupunând că e în viaţă.
Adică nu ştiţi!
Nu ştiţi unde e, nici dacă mai trăieşte!
Sunteţi de la FBI, şi n-aveţi habar de nimic!
- Avem toţi agenţii... - L-aţi omorât! Acum ce faceţi?
- Katie... - Doamne...
Plecaţi!
Ştim că răpitorul de la carieră nu era singur.
Ştim asta.
Şi ştim destul de sigur cu cine a lucrat.
Lasă-mă să-ţi arăt ceva.
Tipul de la carieră, Cubby Barnes, a fost reţinut de două ori pentru jaf.
Nu e vreun geniu high-tech.
Dar ăsta...
Kate, Tom, îl recunoaşteţi?
- Îl recunoşti? - Nu.
El e Clark Barnes, fratele subiectului.
L-am găsit în caseta pe care a filmat-o fiul tău în parc.
Acest om e creierul familiei.
Şi mai ştim că e foarte sus în lanţul trofic al criminalilor.
Poliţia din New York spune că acest Clark şi fratele lui, Cubby,
sunt nedespărţiţi.
Îţi garantez, ne vom face temele
şi vom veni cu un alt jucător.
Între timp, trebuie să...
Doamne, nu asta!
E un cameraman.
- Jack! - Da.
Să mai meargă nişte agenţi acolo!
- Tocmai am aflat... - Lonnie, s-a aflat.
Surse din poliţie ne-au dezvăluit
că un om a fost împuşcat mortal într-un caz de răpire.
Se spune că mogulul multimilionar Tom Mullen
a fost la faţa locului.
Pentru alte amănunte, îi dăm legătura Donnei Hanover...
- La naiba! - Donna.
Încă nu avem un raport oficial privind identitatea victimei
şi rolul său în răpirea lui Sean Mullen.
Să sperăm că vom avea alte informaţii mai târziu.
Dar poliţia şi FBI-ul nu prea vor să ofere detalii.
Vă vom informa de mersul evenimentelor mâine-dimineaţă,
la Bună ziua, New York.
Desigur, ce se întâmplă în apartamentul Mullen...
- Ce faci? - O sun pe mama.
Nu poţi să faci asta. Nu de la telefonul ăsta!
- Pleacă naibii de aici! - Lasă telefonul!
Ce s-a întâmplat, Jimmy?
Nu vrei să ştie mama că fiul ei e mort, fiindcă tu ai dat greş?
- Opreşte televizorul! - Asta s-a întâmplat, nu?
Omul ăsta nu s-a rostogolit pur şi simplu, nu, Jim?
Calmează-te. Lasă telefonul jos.
E doar un copil nenorocit!
La dracu'!
Linişteşte-te! Las-o mai moale.
Vrei să mă liniştesc?
Vrei să mă liniştesc.
Îţi dai seama că mă caută în momentul ăsta, Jimmy?
Nu mă pot întoarce la viaţa mea.
Ce vrei să fac? Spune-mi!
- Taci! - Spune-mi!
N-o să ajungi la înmormântarea fratelui tău.
Taci dracului din gură!
Puştiul trebuie să moară, Jim.
Asta e. Dă-i încolo de bani!
- Omorâm copilul şi am plecat. - Stai puţin.
Are dreptate. Ai zis că o facem orice ar fi.
Taci!
- Unde te duci? - Dispari!
Respiră adânc!
Hai, respiră!
Te-am implicat în chestia asta fiindcă erai deştept şi curajos.
Gândeşte-te.
Copilul va muri
când nu vom mai avea nevoie de el.
Mai foloseşte-ţi şi tu creierul!
Du-te şi verifică băiatul.
E-n regulă, du-te.
Du-te!
Îţi omoară fratele şi tu vrei să renunţi?
Cum poţi face una ca asta?
Nu s-a terminat.
Jur chiar acum.
Acum, mai mult ca niciodată,
omul ăsta va plăti.
Poţi să-mi dai o ciocolată?
Te cunosc.
Ba nu mă cunoşti.
Nu te uita la mine.
Ciocolată.
Crezi că nu e adevărat ce se întâmplă?
Crezi că va veni tata să te salveze?
Asta crezi? N-o să fie aşa.
Nu vine nimeni, auzi? Înţelegi?
Nu vine nimeni. Asta e soarta ta!
... în jurul cazului de răpire
a fiului lui Tom Mullen, Sean.
New York 1 are informaţii în exclusivitate.
Ştii cum îi spun fraţii acestei chestii?
"Dramatism". Nu?
"La dracu', dramatism?
Azi nu ieşi din casă."
Ai auzit asta vreodată?
"Dramatism...
Dramatism".
Dramamine.
Drambuie.
- Te simţi bine? - Da.
Kimba, ascultă!
N-o să fie nicio problemă.
Pe sub "n-o să fie nicio problemă".
Ce auzi?
Mai dă-i o dată.
N-o să fie nicio problemă.
Parcă ar fi un claxon.
Ştiu, dar seamănă cu... Parcă ar fi un avertisment de ceaţă.
Nu pare a fi de feribot.
Nu e nicio problemă.
Îmbrăţişeaz-o din partea mea.
Nu-mi pasă, trezeşte-o.
Nu, n-o trezi...
Ce bine că nu suntem bogaţi!
Mulţumeşte-l Domnului pentru ce avem.
Şi eu te iubesc.
Închid acum, te mai sun eu.
Pa!
Salut!
De ce?
De ce ar face oamenii ăştia aşa ceva?
De ce mi-ar elibera fiul, indiferent de ce aş face eu?
Orice aş face.
Plătesc sau nu, le fac pe plac sau îi trimit dracului.
De ce mi l-ar da înapoi?
El e martor, oricum ai lua-o.
Ce tâmpenie!
Şapte din zece.
Ce tot spui acolo?
Bine.
Morlock primeşte banii, dar nu cred că-l mai vedem pe Sean.
Asta, dacă mai e în viaţă.
- Deci... - Tom.
Nu mai vreţi să-i daţi banii?
Nu, îi dăm!
Ascultaţi-mă!
Morlock a zis că cel care ia banii îmi dă adresa unde se află Sean.
Când am ajuns acolo, tipul mi-a pus pistolul la tâmplă.
I-am zis: "Eu îţi dau banii, şi tu, adresa."
Păcat că nu i-aţi văzut faţa.
Habar n-avea despre ce vorbesc.
- Nu ştia nimic. - Bine.
Pentru el nu e o afacere. E ceva foarte personal.
Toată lumea plăteşte, şi noi recuperăm şapte din zece.
Orice i-am da îl va ucide pe Sean.
Tom, trebuie să i te conformezi.
Eu fac asta de 18 ani.
Dacă aş pune pariu,
aş paria pe cei care plătesc de fiecare dată.
Ai pariat pe ei şi când ai primit un cadavru?
Nu ştiu.
Kate...
Dacă vrei să-ţi mai vezi copilul, trebuie să mă ajuţi.
Toată lumea, la locuri!
Mullen.
Crezi că poţi să te joci cu mine şi să mă laşi fără bani?
Nu...
N-a fost vina mea.
Am făcut exact ce-ai zis.
Serios?
Aşa vrei să joci? Îţi baţi joc de mine, Tom?
Cu cine crezi că ai de-a face?
Ţi-au zis c-o să urmărească doar banii, nu?
Cine e dobitocul de care asculţi acolo?
E de la FBI?
Am zis fără poliţie sau FBI. Dacă plăteşti... se rezolvă.
Acum avem un întreg circ.
Spune ce ai de spus.
- Banii. - Vreau să vorbesc cu fiul meu.
Ia-o pe FDR Drive şi ieşi pe podul Williamsburg.
- Ştiu că e mort. - Ştii, pe dracu'!
Ia-o pe FDR Drive, pe Williamsburg...
Fiul meu e mort. Du-te dracului!
Ce-ai făcut? Tom, ce-ai făcut?
Doamne, Te rog!
Te rog, Doamne!
Mullen!
- Tată! - Sean?
Podul Williamsburg.
Şi voi, nenorociţilor care ascultaţi,
dacă vă prind prin zonă, omor copilul!
N-am găsit nimic.
Ai grijă să ajungă oamenii acolo.
- Hawkins pentru Wallace. - Trebuie să începem.
- Am mai aflat ceva util? - FDR Drive, pe podul Williamsburg.
Dă-mi-l pe dl Wallace.
Bine.
Mă duc singur.
Aţi înţeles?
Fără elicoptere, fără microfoane.
- Ai telefonul? - Da.
Te descurci?
- Da. - Bine.
Dle Mullen...
Dle Mullen!
Dle Mullen? Nu e Mullen.
El e Mullen. Să mergem!
- John, filmează! - Minunat!
Alo!
Hai!
Preşedintele Endeavor Airlines, Tom Mullen, şi familia
sunt bine-cunoscuţi.
Preşedinte al celei mai mari companii aeriene naţionale,
Tom Mullen are un interes major în această companie,
dar nimic din viaţa sa glorioasă
nu l-a pregătit pentru drama pe care o trăieşte acum.
Răpirea fiului său de nouă ani de către persoane neidentificate.
Unde eşti acum?
Nu ştiu.
Ia-o spre intersecţia Houston cu Broadway.
Dar acum, oraşul şi ţara...
Mă auzi?
Mullen.
- Schimbăm planul. - Poftim?
Dă pe Channel 5 şi uită-te acolo.
Mai mult de o oră, două nu durează.
Înţelegi ce-ţi spun?
Mullen, ce dracu'?
E al meu. Alo?
David, ia legătura cu Don Campbell, de la WNYW.
- S-a făcut. - Bine.
- Bob, putem vorbi? - Desigur.
David!
Gata.
Sunt pregătiţi.
Scoate asta de aici.
Atenţie, toată lumea!
Dle Mullen, o să vă aşezăm aici.
Vă punem o lavalieră.
Stau lângă cameră şi vă fac semn.
Sunteţi gata?
Cinci, patru, trei, doi...
Bună ziua. Întrerupem emisiunea
pentru o transmisie în exclusivitate.
După cum ştiţi, am relatat despre răpirea Mullen
de câteva zile.
O să revenim la programul nostru, dar acum
vă arătăm ceva ce nu veţi mai vedea în altă parte.
Tom Mullen, tatăl lui Sean Mullen.
Dle Mullen...
Ştire de ultimă oră
Tom, eşti în emisie.
Toată lumea a aflat
că fiul meu, Sean Mullen, a fost răpit acum trei zile.
Aceasta este o fotografie recentă.
Sean, dacă mă vezi... Te iubim.
Şi asta...
Asta îl aşteaptă pe cel care l-a răpit.
Asta e răscumpărarea.
Vreau să văd asta.
Două milioane de dolari, în bancnote nemarcate, aşa cum ai dorit.
Dar mai mult de-atât nu te vei apropia de ei.
Nu vei vedea niciun dolar din banii ăştia,
fiindcă nu dau niciun fel de răscumpărare pentru fiul meu.
Nici măcar un bănuţ.
În schimb, ofer aceşti bani ca recompensă pentru capul tău.
Viu sau mort, nu contează.
Felicitări, eşti un bilet de loto, de două milioane de dolari.
Doar că soarta mi-e favorabilă mie.
Ştii pe cineva care nu te-ar vinde pentru două milioane?
Nu prea cred.
Oriunde te-ai duce şi orice ai face,
banii ăştia te vor depista mereu.
Şi, ca să fiu sigur că aşa va fi, să păstrez viu interesul,
o să dau un anunţ mare în toate ziarele de duminică,
cât timp e nevoie.
Dar...
Şi asta e ultima ta şansă.
Dacă-mi aduci fiul viu şi nevătămat, retrag recompensa.
Cu puţin noroc, poţi dispărea pur şi simplu.
Ai înţeles?
N-o să vezi banii ăştia.
Nici măcar un dolar.
Încă mai ai şansa să faci ce trebuie.
Dacă nu, Domnul fie cu tine, fiindcă oamenii nu vor fi.
Asta e tot.
Iată, Rosanna, o răsturnare şocantă de situaţie.
Răscumpărarea a ajuns o recompensă de două milioane de dolari.
Tony, e o situaţie periculoasă, se poate întâmpla orice.
Desigur, îi dorim mult noroc.
A zis despre răpitor că e un bilet la loto de două milioane?
Miza e foarte mare.
Da, şi a zis că nu va plăti răscumpărare pentru fiul lui.
Vrei să-l opreşti?
Opreşte-l!
A zis: "Sean, dacă mă auzi, te iubesc."
A fost foarte emoţionant.
Producătorul îmi spune...
- Da. - Uite-l!
Mullen, eşti un prost.
Sunt mândră de tine.
... aseară, nişte bandiţi înarmaţi i-au luat prin surprindere.
Politia zice că infractori înarmaţi au intrat în biserica coreeană
şi au jefuit oamenii. Le-au luat portofelele...
Unde l-au dus pe puşti?
Acolo unde ne-am înţeles.
Trebuia s-o fac.
Trebuia?
Kate, te rog!
Mi-e frică.
Dar, dacă-i dădeam banii, îl omora pe Sean.
Şi eu făceam asta, în locul lui.
- Ce-ai zis? - Priveşte din punctul lui de vedere.
Te crezi deştept.
Bulversezi pe toată lumea.
Crezi că ai totul sub control.
Îţi baţi joc de mine?
Apoi, deodată, se întâmplă ceea ce nu credeai.
- Trebuie să încheiem. - Ce faci?
Fără răscumpărare, fără bani, fără profit. Nimic.
Numai dezastru. Doar tatăl băiatului,
care începe să se poarte ca un ţicnit.
Tu l-ai convins, nu?
Omul are cele două milioane,
dar e dispus să rişte totul ca să te distrugă.
Cum să negociezi cu un asemenea nebun?
Nu poţi. Şi ai pierdut controlul.
Jos!
Vrei să rămâi acolo mereu, vierme?
Am primit banii?
Curând îţi dai seama că, dacă nu dai copilul înapoi urgent,
o să devii cel mai vânat om de pe pământ.
Şi nebunul ăsta nu va renunţa până nu va pune mâna pe tine.
Nimeni nu-şi bate joc de mine.
Doar mă cunoşti.
Eu spun când se termină totul.
- Retractează totul. - Nu.
- Spune-i că te-ai înşelat. - Kate, nu pot.
- Nu se poate altfel. - E şi fiul meu. Vreau să-i dai bani.
Îl vor ucide.
Te rog, nu ne avem decât pe noi înşine.
Crezi că îi pasă cuiva?
Suntem doar noi.
Crezi că eu nu-l vreau înapoi? Asta crezi?
Crezi că n-aş face orice ca să-l aduc înapoi?
Mi-aş tăia o mână...
Îl vreau înapoi cu disperare!
Katie, te rog, nu cred că rezist dacă nu eşti alături de mine.
Nu mă lăsa.
Tom...
Cred că ai greşit.
Ţi-ai expus fiul la un risc major.
Trebuie să retragi recompensa.
Dă-i banii nenorocitului.
Cred că-l vom recupera pe fiul tău.
Când vom face asta, îl vom distruge pe nenorocit.
Doamne fereşte să nu...
Fiul tău...
Jur, nu mă mai ocup de altceva.
Dacă trebuie, îmi iau concediu de la FBI
şi mă angajezi consultant pe probleme de securitate.
Voi lucra la cazul ăsta până nu voi mai putea.
Lonnie, te rog!
Tom, n-am spus niciunuia dintre oamenii mei
adevărul despre tine şi Jackie Brown.
Poate n-o să spun niciodată.
Tu crezi că-mi fac griji să nu ajung în închisoare?
Primarul Barresi şi-a manifestat dezaprobarea despre Tom Mullen.
Donna Hanover ne va spune mai multe.
- Vrei să afli noutăţi? - Da.
Au trecut două ore de la apariţia soţului la televizor
şi am primit 4000 de apeluri.
Şi ştii câte piste bune avem?
Câte?
Niciuna.
De câte ori sună câte un nebun de-ăsta lacom,
scade numărul agenţilor care-ţi caută copilul.
Crede-mă, Kate,
nu m-am confruntat niciodată cu un asemenea act de sabotaj,
făcut de un părinte care trebuie să-şi recupereze copilul,
aşa cum a făcut azi soţul tău.
Numai tu poţi să-ţi convingi soţul să retragă recompensa.
Altminteri...
Să retragă... Şi dacă are dreptate?
Dacă ei chiar nu au de gând să ni-l dea pe Sean înapoi?
Am încredere în el.
- Ai încredere? - Da, cred în el.
Sunt alături de Tom. Noi rezolvăm mereu cu succes problemele.
Cu succes?
Ca în cazul Jackie Brown?
Da.
Ce ţi-a spus soţul tău despre Jackie Brown?
- David? - Da.
- Putem vorbi un minut? - Da. Desigur.
Hawkins a zis că, dacă fac rost de două milioane,
poate aranja să duc eu banii.
- Fii serioasă, Kate! - Nu am decât un milion şi jumătate.
Ştiu că tu ai acces la un fond de rezervă.
Kate, trebuie să vorbeşti cu Tom.
- Nu e vorba de Tom. - Serios?
Sean contează.
Mă descurc foarte bine.
Kate, nu pot.
Ţi-a spus să nu-mi dai bani, nu-i aşa?
Kate, e şeful meu.
Mănâncă.
Mulţumesc.
Dacă era copilul meu, aş fi dat banii.
Îmi place ideea. Dacă vrei banii, vino să-i iei.
Când vin, sper să le taie cineva capetele.
Mi-aş chema băieţii din Bronx.
- Şi i-aş aranja definitiv. - Ai grijă de el.
Pune în pericol viaţa fiului său.
E un prost. Viaţa copilului e în pericol.
Plăteşte. Continuă-ţi viaţa.
Aş cerşi, aş împrumuta, aş fura, dacă ar fi nevoie.
Trebuie să plătească.
Ce e?
Azi m-a sunat acasă un bărbat.
Mi-a zis să mă uit în cutia poştală
şi să vă dau asta numai dumneavoastră.
A zis că, dacă află poliţia ceva
MAMI ORA 2:00 - VINO SINGURĂ
sau dacă află dl Mullen, îl omoară pe Sean.
Bine.
Cine e?
Doamne!
E foarte simplu.
M-am săturat de idioţeniile lui.
Acum depinde de tine.
Convinge-l să retragă recompensa şi să-mi dea mie banii,
altfel, vei găsi bucăţi din copil în tot New York-ul.
N-o să irosesc niciun glonţ.
O să-mi ascut cuţitul.
Doamne!
N-a ridicat deloc vocea, Kate?
Nu, vorbea în şoaptă.
Şoptea.
Bine. Ducem asta la analize.
Ai plătit să-ţi salvezi compania.
De ce nu dai bani ca să-ţi salvezi şi fiul?
Nu sunt consilier marital. Sunt aici ca să-ţi recuperez fiul.
Iartă-mă.
Sper să mă poţi ierta pentru asta.
Şi pentru ce trebuie să fac acum.
Du cămaşa la laborator, dar să caute mai multe grupe de sânge.
- Desigur, Lonnie. - Ce faci, Tom?
Unde te duci?
Gândeşte înainte de a acţiona.
- Uite-l! - Dle Mullen!
- Vreau să fac o declaraţie. - Linişte!
Sunt de neoprit în ceea ce am întreprins.
Şi măresc recompensa.
O măresc cu două milioane.
- Dle Mullen, de ce faceţi asta? - Îmi vreau fiul înapoi.
Mulţumesc.
Sunteţi mulţumit de eforturile FBI-ului în acest caz?
Ultima oră. Tom Mullen a anunţat
că măreşte recompensa anunţată cu două milioane.
Unde te duci?
Mi-ai distrus viaţa.
Pentru cine dracu' crezi că fac asta?
Se întâmplă lucruri uluitoare.
Tom Mullen a dublat recompensa oferită pentru prinderea...
- Ce e? - Vrei să vorbeşti cu fiul tău?
Sigur că da.
Tată?
Sean!
- Sean, fiule... - Sean... Vreau să ascult.
- Ajunge! - Dă-mi-l înapoi, să vorbesc cu el.
Ai vorbit.
Acum ascultă cu mare atenţie.
Mai ai o şansă să plăteşti,
altfel, nu mai vorbeşti cu el. Nu mai face tâmpenii.
Trebuie să alegi acum. Cum vrei?
Nu. E o tâmpenie.
Nu te atingi de el. Nu poţi fi atât de prost.
Ai idee ce-ţi pot face?
Uită-te la nevastă-ta!
Uită-te la faţa ei, nenorocitule! Ştii ce-i pot face fiului tău?
E întuneric acolo unde eşti tu? Sunt trase obloanele?
E ca o pivniţă, nu? Ca o peşteră?
Obişnuieşte-te aşa.
O să stai în întuneric tot restul vieţii,
fiindcă o să adun cei mai buni vânători de capete din ţară
şi o să-mi petrec viaţa hăituindu-te pe tine.
Bagă-ţi minţile în cap!
Crezi că poţi să mă ameninţi? Cu cine crezi că ai de-a face?
- Dă-mi banii! - Du-te dracului cu milioanele tale!
Nu înţelegi engleza, dobitocule?
Nu primeşti niciun ban!
Hai să-ţi zic ceva. Crezi că acum suferi?
Habar n-ai ce e suferinţa. Dacă n-am banii într-o oră, omor copilul.
Dacă nu-mi dai copilul în curând, mai bine te sinucizi.
Fiindcă atunci când te prind o să fie urât.
Când o să terminăm cu tine, o să-ţi doreşti să nu te fi născut.
Îţi înfig capul într-un par, înţelegi?
La dracu'! Îl omor acum!
- Vreau să vorbesc. - Dacă-l omori, te sinucizi!
Dă-mi înapoi fiul!
- Alo! - Îl vrei?
- Da. - Îl vrei?
Tată!
Doamne, Dumnezeule!
Nu...
Doamne!
Te omor, Mullen!
Nenorocitule! L-ai omorât!
- La dracu'! - Uşor!
- Kate... - Doamne!
- Ascultă-mă!
Tu l-ai omorât, nu ei!
Nu, Kate. E-n regulă.
- Duceţi-o dincolo. - Doamne!
Voiam să vorbesc cu el.
- Voiam să vorbesc cu el. - O să vorbeşti, scumpo.
O să vorbeşti.
- Ce facem cu băiatul? - Nu mai e treaba mea.
Nu poate identifica pe nimeni, nu?
Orar spălătorie: 8:30-20:30 Luni-vineri
Doamne!
Doamne, ajută-mă!
- Te rog! - Katie, linişteşte-te.
- E-n regulă. - Doamne!
Tom...
Sud 44 către bază.
- Doamne! - Spune, Sud 44.
Strada 18, nr. 2627. Un poliţist are nevoie de ajutor.
Bărbaţi înarmaţi într-o casă, posibilă răpire.
Repet, posibilă răpire. Ofiţer în civil.
Poliţia!
La dracu'!
Coboară din maşină!
Hai, porneşte!
Lasă arma!
Mai repede!
La o parte!
Eliberaţi zona!
- Poliţia, mâinile sus! - Sunt poliţist.
- La o parte! - Nu trageţi, sunt poliţist.
E teafăr.
Sunt poliţist.
Kate, Tom!
FBI! Lăsaţi-ne să trecem.
Stai lângă mine. Faceţi loc!
Unde e?
Dumnezeule!
Unde e Sean?
În casă. Aici.
Circulaţi!
Nu vă opriţi! La o parte din uşă!
Băiatul e acolo.
Sean? Eu sunt tatăl.
Sean!
- Cine e? - Sean, sunt eu, tati.
Tati?
E teafăr?
Pot să-l iau în braţe?
O să se facă bine. Are doar o tăietură la mână.
- Sean... - E puţin deshidratat.
- A venit mama. - Eşti teafăr, amice.
Suntem cu tine acum.
- Bună, mami. - Bună, iubitule.
E-n regulă.
- Duceţi-mă acasă. - Desigur.
- Vreau acasă. - Bine, dragule.
- Te iubesc, Sean. - Şi eu.
Mama e aici, Sean.
E-n regulă.
- E rănit grav? - O să-şi revină.
La o parte, vă rog!
La dreapta! Înapoi, vă rog!
Dle Shaker!
Înapoi, vă rog!
Mulţumesc.
Nu acum, vă rugăm!
- Ajutaţi-ne aici! - Mulţumesc.
Eliberaţi trotuarul!
Tom, vino aici!
O cunoşti?
Da.
Dumnezeule, a lucrat la mine! La catering.
Dle Mullen, pe aici!
Repede! Aici!
Priviţi încoace!
Te simţi bine?
Nu acum, oameni buni! Înapoi!
Lăsaţi-i în pace!
Dle Mullen, o singură poză.
Aprindeţi lumina!
E-n regulă.
Mi-e frică de întuneric. Nu-mi place.
- Eşti cu noi. - Nu mai stingeţi lumina.
O lăsăm aprinsă. Tot timpul.
E bine aşa?
Pe urmă, un tip începe să urle la mine.
Celălalt vrea să mă lovească cu maşina.
Aşa că am făcut ce trebuia.
Şi femeia?
Jimmy?
Din cauza glonţului, m-am învârtit în loc.
Mai târziu am văzut că e femeie.
E un poliţist onest. Îşi face datoria foarte bine.
Doar unul. Anulează-l pe celălalt.
Într-un moment greu, pe el l-aş vrea aproape.
- Cum mă simt? - Nu, doar dus.
A mai fost rănit o dată, în 1992, dar nu renunţă.
Da, dl Kinney. Mulţumesc.
Continuăm analiza cazului de răpire.
Încă nu se ştie nimic despre Maris Connor.
Deşi nu are cazier,
autorităţile îi interoghează familia şi prietenii,
căutând legături cu alţi suspecţi.
Sursele au declarat astăzi că ancheta continuă
şi căutarea altor suspecţi nu s-a terminat.
Mulţi anchetatori cred
că cel care a organizat răpirea e încă în libertate.
O să-i iasă?
- Ţi-e frig? - Mi-au îngheţat mâinile.
- Vrei acasă? - N-am luat mănuşi.
- Nu... - Sigur?
Nu ţii ochii deschişi. Te deranjează soarele?
- Pune-ţi ochelarii. - Da.
Mă duc să-ţi iau mănuşile.
Mai antrenează-te. Mă întorc.
Uită-te la mine. Îţi stă bine aşa.
Uită-te în ochelarii mei. Te vezi?
Semeni cu tata.
David, mi-e cam greu să mă concentrez acum. Poţi aştepta?
Atunci, la naiba! Dă-i drumul!
Mă aşteaptă Sean în parc.
Salut!
Te sun eu mai târziu, David.
Dle Mullen, a sunat portarul.
- DI Shaker vrea să vă vadă. - Scuze c-am apărut aşa.
Nu, intră. Vreau să vorbesc cu tine.
- Mulţumesc. - Intră.
Ce-ţi face umărul?
O să supravieţuiesc.
Sunt surprins că ţi-ai revenit aşa de repede.
- Fatima, el e Jimmy Shaker. - Bună.
Mă bucur să vă cunosc.
- Foarte mult. - Mulţumesc.
- Ce face copilul? - E bine.
După câte s-au întâmplat, mai durează până îşi revine.
Da.
Iartă-mă, credeam că ne întâlnim luni.
- Poate am uitat eu. - Ai dreptate.
Aşa am zis, luni.
Nu vreau să-ţi faci o impresie greşită despre mine,
dar speram să rezolvăm azi.
Cu recompensa.
Trebuie să-ţi spun că e mare agitaţie în jurul meu,
cu presa şi cu toate cele.
Înţeleg. Sunt nebuni.
- Da. - Foarte simplu, vino cu mine.
Nu sunt obişnuit cu asta. Trebuie să plec de aici.
Mie nu-mi place publicitatea.
Sincer să fiu, n-am mai ucis pe nimeni.
M-a cam tulburat chestia asta.
Îmi pare rău.
Mă bucur că ai făcut-o.
Dar îmi pare rău.
- Ia loc, te rog! - Mulţumesc.
- Jimmy sau James? - James.
James.
- Pot să te întreb ceva personal? - Desigur.
De ce n-ai plătit răscumpărarea?
Fiindcă aveam de-a face cu un gunoi.
Asemenea specimene nu onorează niciun contract.
Ciudat e că aş fi plătit de zece ori mai mult
dacă simţeam că o să respecte înţelegerea. Dar nu.
- Serios? - Da.
M-a distrus faptul că a fost implicată femeia aia.
A fost în casa asta de cinci, şase ori anul trecut.
Era drăguţă şi plăcută. Cât te poţi înşela...
Nu înţeleg cum pot trăi oamenii
cu atâta sânge-rece
şi cu două feţe.
În faţa morţii,
toţi avem două feţe, la vârsta asta.
E o tehnică de supravieţuire.
Înţelegi?
Ştii, ca poliţist,
pot să-ţi povestesc nişte lucruri uluitoare.
Tom, nu mai aduce mănuşile.
- A vrut să vină acasă. - Kate.
A venit dl Shaker.
Dle Shaker...
- Fii binecuvântat. Mulţumesc. - Cu plăcere.
Trebuie să-l cunoşti pe Sean. Îl aduc aici.
Nu. A trecut prin prea multe.
Lasă-l să-şi revină.
- Da, i-a ajuns. - Bine.
- Te servesc cu ceva? - Nu-i nevoie.
- Nici nu ştiu cum să... - Înţeleg. Nicio problemă.
Bine.
Fatima, vino puţin jos, să mă ajuţi la ceva.
Vin imediat.
Ai un cont gras aici.
Nicio problemă.
Probabil vrei să pleci.
Dacă nu te mai pot ajuta cu altceva.
Bine.
Ştiu că vulturii de afară te scot din minţi.
Există o ieşire prin spate, dacă vrei să fii mai...
Cecul ăsta e măsluit, Tom.
Ce credeai? C-o să plec frumos de aici, mincinos nenorocit?
C-o să te las să dai telefon?
Să mă aştepte toată poliţia când încasez cecul?
Nu poţi să mă minţi.
- Uite ce e... - Gura!
La dracu'!
Ştii cine sunt. Şi acum stai jos.
Toată lumea era mulţumită.
Trebuia să strici tu totul!
Şi acum avem o problemă, nu?
Mai spune-mi o dată de ce n-ai plătit răscumpărarea.
- Putem rezolva. - Spune.
Cu cine aveai de-a face?
Mi-ai răpit fiul.
Habar n-ai ce înseamnă un gunoi uman, nenorocitule!
Ştii despre ce vorbeşti?
Nu prea cred. Uite unde trăieşti!
Marele patron de companie aeriană!
Dobitocul nu dă un ban să-şi salveze copilul.
- Nu-l recuperam aşa, nu? - N-ai citit ziarele?
Nu te-ai uitat la TV? Am fost rănit.
Mi-am riscat viaţa să-ţi salvez fiul.
Eu am fost împuşcat, şi tu vrei să mă fraiereşti cu banii.
- Ce e aici? - Unde te duci?
- Unde sunt mama şi copilul? - Acum îţi plătesc.
Exact asta vei face.
Chiar acum.
Ai un cont unde să-ţi virez banii?
Sigur te-ai pregătit. Nu eşti idiot.
Mergem împreună la bancă
şi transferăm banii din contul meu în al tău.
Se rezolvă imediat.
Mergem la bancă şi încheiem povestea.
Ia telefonul. Transferă-i de aici.
Nu, mergem la bancă.
Vei primi banii. În schimb, vreau să ieşi acum din casa asta.
Nu dai tu ordine aici!
Atunci, omoară-mă aici, acum, nenorocitule!
Să te ia dracu'! Nu dau telefon!
Ai înţeles? Nu dau!
N-ai decât să mă omori!
Omoară-ne, lasă-ne să trăim, cum vrei. Oricum, eşti un fugar.
Poţi să vii cu mine la bancă şi să fugi cu patru milioane
sau poţi să mă împuşti şi să fugi
cu ce ai tu în portofel. Tu hotărăşti.
Hai la bancă, Jimmy!
O, Doamne! Eu am primit ce vreau.
Mi-am recăpătat fiul. Tu mi l-ai adus.
Am avionul meu, te duc unde vrei tu.
Încă mai poţi câştiga. Gândeşte-te la asta.
Facem cum spui tu, mergem la bancă.
Dacă se întâmplă ceva,
tu te întorci, şi eu plec.
Dacă se întâmplă asta,
de câte ori copilul pleacă din casă la şcoală,
la joacă, la un prieten, să-şi cumpere o revistă,
trebuie să te întrebi:
"Va acţiona Jimmy Shaker?"
L-am răpit o dată, o mai fac.
Atunci n-o să mai cer bani.
- Ne-am înţeles? - Desigur.
Asta a fost pentru Maris.
Sună la aeroport.
- Unde mergem? - În Mexic, la Guadalajara.
David, sunt Tom.
Fă plinul. Plec la Guadalajara.
A intervenit ceva. Acum mă duc la bancă.
- Răpitorul e cu tine? - Absolut.
Îţi explic mai târziu. Sun-o tu pe Katie. Pa!
Anton, fă-mi legătura la familia Mullen.
Sean, ce e, dragule?
Vino încoace.
Taxi!
Stai în dreapta.
Ce faceţi? N-aveţi voie să parcaţi aici.
Mergem la bancă. Durează cinci minute.
- Shaker? - Da.
Ce faci, Jimmy?
- Mă bucur să te revăd. - Ce mai faci? Şi eu.
Ce mai faceţi, dle Mullen?
- Mă bucur să vă văd. - Vreau să vă strâng mâna.
Suntem mândri.
- Mi-am făcut meseria. - Da.
- Ce părere aveţi de el, dle Mullen? - Ce pot să zic?
- E cel mai tare. - Da.
- Aveţi grijă, băieţi. - Pe curând, Jimbo.
- Bine. - Aveţi grijă de voi.
- Desigur. - Să nu staţi mult.
- Nu. - Nicio grijă.
Dle Mullen, ce surpriză! Bine aţi venit!
Mai am bani în banca dv.?
Fac o tranzacţie cu dl Shaker. El e Michael.
DI Shaker, desigur. Pe aici.
Grozav! E de ajuns.
Să-i dăm omului banii.
- Mulţumesc foarte mult. - Nicio problemă.
Toate unităţile să-l caute pe detectivul James Shaker.
Bărbat alb, 41 de ani, jachetă neagră, tricou alb.
Se pare că se află în apropierea intersecţiei străzilor Madison şi 90.
Suspectul e ofiţer în poliţie şi are armă.
Apasă pe "Enter" şi sunt ai tăi. Patru milioane.
TRANZACŢIE ÎNCHEIATĂ
- Felicitări! - Mulţumesc.
Shaker!
Ce se petrece? Am fost chemat prin staţie.
E ziua mea! Băieţii au vrut să facă ceva.
- M-am ocupat eu. - Putem vorbi puţin?
Nu, trebuie să te arestăm.
Shaker, mâinile sus!
E aici!
Lasă arma!
- Lasă arma jos! - Aruncă arma!
Lasă arma, Tom.
Tom. Sunt eu, Lonnie.
FBI! Nu trageţi!
- Lasă arma! - Las-o!
Lasă arma, Tom!
Lasă arma!
- Nu. - Pleacă de acolo!
- Tom! - Lasă arma şi pleacă!
Mullen, lasă dracului arma!
- Lasă arma, Mullen, acum! - Hai, lasă arma!
Vino spre mine. Tom, nu face o prostie.
Lasă arma, Tom!
La pământ, Shaker!
- La pământ! - Lasă arma aia jos!
Stai acolo, nu mişca!
Lasă arma!
Aşa! Acum vino înapoi, Tom. Îndepărtează-te.
S-a tras şi avem o victimă.
Am recepţionat. Trimit ajutoare.
- Mâinile pe zid! - Depărtează-le!
Tom Mullen e de-ai noştri. La o parte!
Nu! Nu!