- A fost grozav că ai venit, Anwar. - A fost o onoare să fiu invitat.
CAPE TOWN AFRICA DE SUD
Prezentarea ta a fost remarcabilă.
- Ai grijă. - Mulţumesc.
Îmi sună telefonul.
Îmi pare rău, trebuie să fug.
Apel pierdut. În afara ariei de acoperire.
- Bravo! - Încă o dată, mamă.
Bine. Vine!
CHICAGO SUA
Înapoi pe poziţie!
- Alo? - Ai încercat să mă suni?
- Nu. Unde eşti? - În Cape Town. Mă duc la aeroport.
- Credeam că mă suni mai devreme. - Am avut intâlniri toată ziua.
- Da, sigur. - E tata?
Da. Vrei să vorbeşti cu el?
Fiul tău vrea să-ţi spună ceva. Stai puţin.
- Tată, mi-ai luat un cadou? - Jeremy!
Ce e? Aşa a spus. Mi-ai luat?
- Sigur că da, maimuţico. - Bine. Super!
- Treci in poartă. - Hai, mamă!
- Ce faci? - Joc fotbal.
- Mama o să facă infarct. - Nu e foarte bine.
- Mamă, loveşte mingea! - Programul de zbor e acelaşi?
Da. Fac escală la Washington şi ajung la Chicago la 7:45 p.m.
- Bine. Ne vedem la aeroport. - Bine. Pa.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Fii gata, că vine!
Gol!
TRANSFER DE CAPTIVI
AFRICA DE NORD
- Cu cine vorbeai? - Cu bunica.
S-a trezit devreme.
- O sun o dată pe săptămână. - I-au luat-o razna caprele?
- Când vin să te ia? - Prea curând.
Douglas...
- Ştii că aici nu mă pot vedea. - Ştiu.
- Trebuie să plec. - Vino.
Serios, nu mă mai săruta. Încetează!
Ne vedem la birou.
Fatima... ai venit.
Ai aşteptat.
CD-urile tale.
Urcă.
Le-ai ascultat?
Da...
Au fost în regulă.
Ai nişte gusturi oribile la muzică.
Opreşte, Khalid!
Nu putem s-o luăm pe aici.
E o scurtătură.
Khalid, am spus să opreşti!
Tata bea ceaiul aici n fiecare dimineaţă.
Îl vezi?
Nu.
Fatima.
Fatima, aşteaptă!
Vreau să-l cunosc.
Ţi-am spus că nu se poate.
A sunat?
Doar ca să ţipe la mine.
Ar trebui să fugim, să mergem...
Trebuie să terminăm studiile.
Trebuie să fim realişti.
Bine. Pentru tine... Nu te obligă nimeni să te însori.
Vreau doar să-l cunosc.
Mi-a ales deja pe cineva.
A ales el.
Poate pe mine mă place mai mult.
Nu-l cunoşti pe tata.
Tati!
Tati, te-am trezit?
Nu, scumpa mea.
Tati, mă visezi când dormi?
Visez...
Vă visez pe tine...
Pe mama ta...
Şi pe sora ta.
Fatima spunea că, după ce te căsătoreşti, nu mai visezi.
Se înşală, scumpa mea...
Visezi toată viaţa.
E unul dintre darurile de la Dumnezeu.
Înţelegi?
Dă-mi un sărut.
Nu.
Un sărut.
Nu.
Doar unul.
După întrevederea cu Fawal, avem întâlniri cu Said Abdel Aziz,
Ministrul de Interne, şi cu Hamza Regary, şeful de la Apărare.
Said e de treabă.
Regary are nişte antecedente de Salafism,
dar ştie de care parte se află.
- Acest Fawal... Care e numele lui? - Abasi Fawal.
- Abasi Fawal. El e tipul dur? - Da. Nu l-am cunoscut.
Tu eşti cu munca de teren, eu cu cea de birou.
Va ţine legătura mai mult cu tine.
Încarcă măgarii prea tare şi provoacă accidente. Haos.
Ceai, te rog.
Bine.
- De când eşti aici? - De cinci luni şi jumătate.
E pe partea cealaltă a pieţei.
- Hamid, ce se petrece? - Un accident, dle.
Ce trafic!
Prin spate!
Dle Freeman!
Îmi pare rău.
- Lee Mayer. - Lee, sunt Douglas.
- Ce face Dixon? - A murit.
- La dracu'! Unde eşti acum? - La spital.
- Eşti rănit? - Nu. Sunt bine.
Va trebui să-i ţii locul lui Dixon, o vreme
şi să-mi raportezi direct mie, ai înţeles?
Da, am înţeles.
- Douglas, eşti bine? - Da.
Corrine Whitman.
Da.
Bine. Spune.
Care e starea lui?
A luat cineva legătura cu soţia lui?
Nu, am s-o fac eu.
- Atentatul a fost revendicat? - Ce este?
- Nu. Bine. Vin la birou. - Ce s-a întâmplat?
A a avut loc un atac sinucigaş cu bombă şi a murit un om al nostru.
Dumnezeule! E 2:00 dimineaţa.
Da... Sunt sigură că au aranjat ca să-ţi facă ţie în ciudă.
E egiptean şi are green card?
Când aterizează?
Bine. Opriţi-l.
Vă autorizez să faceţi asta.
Bun venit la Washington DC.
Vă rugăm să urmaţi indicatoarele către punctul de vamă.
Toţi pasagerii care au sosit trebuie să treacă prin punctul de vamă
înainte să se îmbarce n zborurile de legătură.
Vă rog să vă pregătiţi paşapoartele şi declaraţiile vamale.
Scuzaţi-mă. Dl Anwar El-Ibrahim?
Dle, avem un mesaj de urgenţă pentru dv. Urmaţi-ne, vă rugăm.
Ce s-a întâmplat? Soţia mea?
Îmi cer scuze, nu am primit detalii.
- Am găsit-o! - Bine. Să mergem!
Ştergeţi pasagerul 16 din evidenţă?
Pasagerul 16 şters din evidenţă.
19 morţi, 75 răniţi.
Gruparea El-Hazim a revendicat atentatul.
Şi tipul cel nou?
I-a intrat o schijă în gât.
A murit în urma hemoragiei.
La naiba!
Dle, vă caută la telefon Corrine Whitman de la CIA
şi dl Davis, de la Departamentul de Stat American.
Dă-mi-o întâi pe Corrine.
Un american mort...
Unde sunt?
- Rashid Salimi. - Poftim?
- Rashid Salimi. - Nu, dle.
Numele meu e Anwar El-Ibrahimi.
Rashid e un egiptean care a revendicat atacul terorist de azi.
- Ce atac? - Spune-mi tu, mai bine.
Nu ştiu nimic despre niciun atac.
De 18 ore sunt într-un avion care a venit din Africa de Sud.
- Ăsta e telefonul tău? - Pare să fie al meu. De ce?
- Numerele se potrivesc. - Ce numere?
Rashid te-a sunat de câteva ori n ultimele luni.
N-am vorbit niciodată cu niciun Rashid.
Ce ai făcut la Cape Town?
De ce sunt hărţuit astfel? Vreau să vorbesc cu un avocat.
Ce ai făcut la Cape Town?
Am participat la o conferinţă pentru ingineri chimişti.
M-a invitat Fundaţia Sud-africană pentru Combustibili Fosili.
Cu cine te-ai întâlnit?
Fă o listă.
- Pot s-o sun pe soţia mea? - Nu.
Toţi sunt profesionişti foarte apreciaţi în branşa mea.
Cunoşti tehnicile de fabricare ale unei bombe?
- Poftim? - Ai făcut vreodată o bombă?
E ridicol.
- N-ai făcut niciodată o bombă? - Nu, dle!
Acum şase ani, am lucrat puţin la un studiu pentru ATF.
Fără vreo legătură cu fabricarea de bombe.
Era vorba de detectarea cu ajutorul tehnologiei cu indigo.
- Puteţi verifica. - Mulţumesc. Vom verifica.
Ideea este că ai experienţă cu explozibilii.
Am fost zece persoane n echipa aceea.
Şi am lucrat pentru o agenţie guvernamentală.
- I-aţi arestat şi pe ei? - Rashid Salimi.
Nu cunosc niciun Rashid!
SOSIRI
- Unde e? - Nu ştiu. Îl sun.
Aţi sunat la Anwar. Vă rog, lăsaţi un mesaj.
Noi suntem. Te aşteptăm în aeroport şi nu te vedem nicăieri.
Poate n-am înţeles bine când vii.
Sună-mă când primeşti mesajul. Pa!
El-Hazim a revendicat atentatul la câteva minute după ce a avut loc.
Incidentul a avut loc într-o piaţă plină de oameni,
lăsând în urmă 19 morţi şi zeci de răniţi.
Al patrulea dintr-o serie de atacuri,
atentatul cu bombă a stârnit încă o dată îngrijorarea...
Am nevoie de toate datele pe care le avem despre brigada El-Hazim.
Mi s-a cerut să-i ţin locul lui Dixon, până îi găsesc un înlocuitor.
Am nevoie de un raport despre Fawal. Abasi Fawal.
Bine.
- Am nevoie de o cămaşă. - Eşti bine?
Am nevoie de cămaşă. Vreau să-mi aduci o cămaşă. Bine?
- O cămaşă simplă. Nu una cu dungi... - Ştiu ce e o cămaşă, Douglas.
Bine. Am nevoie de o cămaşă. Şi am nevoie de...
- Ce anume? Gumă? - Da.
Bine.
Dacă cei de la Cape Town spun că s-a îmbarcat,
iar cei de la Washington spun că nu, unii se înşală.
Nu poţi să urci într-un avion şi să nu mai cobori din el.
Trebuie să existe o evidenţă că a sosit sau a schimbat avionul.
Da! Mai verificaţi o dată.
- Doarme? - Vrea să-i citeşti.
Poţi să-i citeşti tu? Eu aştept la telefon.
Ai vorbit la hotel?
Mi-au spus că l-au dus la aeroport la timp.
Totul va fi bine. Probabil că a pierdut cursa de legătură.
N-a sunat.
Lina.
Tată, când vine Fatima acasă?
Termină-ţi laptele.
Te rog, Abasi.
Spune-i că ai făcut o greşeală.
Nu mai e ca atunci când eram tineri.
Există reguli, Samia. Există reguli.
Uită-te la sora mea Layla. Nu se va mărita niciodată.
Sun-o, Abasi. Te rog!
- Pentru mine. - Am sunat.
Am lăsat o mulţime de mesaje. Nu răspunde. Ce pot să fac?
Lasă oul ăla!
- L-ai sunat pe tatăl tău? - Nu încă.
- Îmi pare rău... - Nu-ţi face griji. Nu e nimic.
Ce am făcut?
Sunt mândră că I aperi.
- Ăsta e taxiul meu. - Te rog, rămâi.
Vreau să fii acasă la ora 8:00, cât lipsesc.
Dacă fratele meu ar şti că te las aici singură, m-ar ucide.
Bine?
Ne vedem în câteva zile.
Credem că a fost o încercare de asasinare a lui Abasi Fawal.
Dixon s-a aflat unde nu trebuia, n momentul nepotrivit.
Au ucis pe unul de-ai noştri. E o victorie pentru ei.
Astea sunt cele mai recente fotografii ale lui Rashid?
Sunt făcute la trei luni după ce a scăpat de la iordanieni.
Ar fi trebuit să-l elimine când au avut ocazia.
Fără Dixon, pe cine avem?
Pe Douglas Freeman. Analist. Licenţiat în economie, la Princeton.
A început ca director n afacerile cu petrol.
De cât timp e în organizaţia noastră?
Cam de pe 12 septembrie.
Dumnezeule! Pare de 12 ani. Crezi că poate face asta?
E inteligent. A devenit apropiat al miniştrilor de finanţe şi de interne.
El a început ancheta asupra strângerii de fonduri,
care a dus la prinderea a 44 de organizaţii ale Al Quaeda.
Un analist nu e un şacal.
Nu avem destui oameni.
I-aţi făcut egipteanului testul poligraf?
- Da. E curat. - Testul poligraf nu înseamnă nimic.
Mereu spunem asta când cineva I trece.
E ceva amuzant?
Azi am pierdut pe cineva.
Am verificat la Interpol,
la Mossad, am vorbit cu egiptenii... Nimeni nu e interesat.
- Eu sunt interesată. - Bine.
Ce vrei să facem? Nu-l putem ţine la nesfârşit.
- Urcă-l în avion. - Da, doamnă.
Bunica stă la etajul din mijloc. Eu stau la ultimul etaj.
Nu vreau să mă găsească aici.
E plecată pentru o săptămână.
E o uşă prin spate. Nu ne va vedea nimeni.
Eşti bine?
Camera bunicii.
Vino!
Jeremy, nu mai bate mingea.
Ştii că nu ai voie să faci asta în casă.
De ce nu pot veni cu tine?
Fiindcă trebuie să te duci la şcoală. Ai probe săptămâna asta.
Ce sunt chestiile astea?
Sunt actele mele importante. Trebuie să te dai jos din pat.
- Te duci să-l vezi pe tati? - Da.
De ce n-a venit acasă?
A trebuit să stea mai mult la serviciu.
- Jeremy, mâncarea ta e pe masă. - Vreau s-o aştept pe mami.
Cobor într-o clipă, dragule. Du-te!
Am o copie a green card-ului, dar nu găsesc o copie a paşaportului.
Pe numele meu.
Cine e omul cu care te vei întâlni?
E un prieten din facultate. Lucrează pentru un senator.
Ca iasomia...
- Vinzi ce pictezi? - Unele lucrări.
Merge mai bine.
Nu.
Alea sunt doar ciorne.
Ăsta eşti tu?
Şi ei?
Fratele meu şi bunica.
Ea e mama ta? Era frumoasă.
Tu eşti frumoasă.
Tu şi fratele tău aveţi aceiaşi ochi.
El unde e acum?
Te vizitează?
Nu... Nu mă mai vizitează.
Ţi-e foame?
Hai să mergem la bucătărie.
Said.
Douglas, m-am gândit că e posibil ca azi să nu vii.
Da.
- Vrei o ţigară de foi? - Nu. Mulţumesc.
- Ceai? - Te rog, da.
- Aveţi vreo informaţie? - Nu încă. Voi?
Nu.
O iau eu.
Ştii că un nou suspect reţinut e pe drum încoace?
Egiptean. Locuieşte în America. E inginer chimist.
Da. Am primit telegrama azi-noapte.
- Cine va observa ancheta? - Eu.
- Nu eşti ofiţer de caz, Douglas. - Nu.
Poate, în cele din urmă, mi pot folosi arma.
Nu are niciun motiv să se ascundă.
Nu legea I preocupă, ci consecinţele ei.
- E vorba de un compromis. - Evident.
Legea va fi făcută praf în comisie, dacă n-o susţineţi.
- Trebuie să plec. - Am să vorbesc cu senatorul.
Mulţumesc. Şi mulţumeşte-i şi lui.
Izzie, ai venit.
Dumnezeule, uită-te la tine!
Nu mi-ai spus că eşti însărcinată în 100 de luni.
Mulţumesc că ai acceptat să ne întâlnim.
- Da. Hai să ne aşezăm undeva. - Bine.
Arăţi de parcă o să naşti în orice clipă.
- Vrei ceva de băut? De mâncare? - Doar o sticlă cu apă.
Ne dai două sticle cu apă? Sam, Izzie. Izzie, Sam.
- Avem sprijinul senatorului Lewis. - Bravo!
- Merg prea repede? - Nu. O să ajung şi eu în cele din urmă.
Te-ai descurcat bine. Ştiam că vei reuşi.
Mulţumesc.
Aşadar... te-ai căsătorit cu Anwar.
- Da. - Ce-a spus tatăl tău?
- Sunt sigură că ţi imaginezi. - Da.
- M-am gândit să te invit la nuntă. - Probabil n-aş fi venit.
Am adus nişte lucruri care m-am gândit că ţi vor fi de ajutor.
E o copie de pe paşaportul lui egiptean...
M-a sunat omul meu de la Imigrări.
Mă asigură că Anwar nu a intrat în SUA.
Cei din Africa de Sud au făcut o greşeală.
Uită-te la asta.
E un extras al ultimelor tranzacţii efectuate cu cartea de credit.
A cheltuit 70 de dolari în duty free n timpul călătoriei spre Washington.
A fost în avionul ăla, Alan.
Jim Alderman aşteaptă la telefon.
Jim, mulţumesc că m-ai sunat.
Am probe convingătoare că El-Ibrahim a aterizat la Washington.
A cumpărat ceva de la magazinul din aeroport.
- Ce a spus? - Nimic care să ne ajute.
Sam, mi-l dai un minut pe senator?
- Pacea fie cu tine. - Şi cu tine.
Credeam că nu mai vii.
Intră.
Dle, a venit.
Douglas Freeman. Abasi Fawal. Îmi pare rău pentru dl Dixon.
E clar că pe mine au vrut să mă elimine.
A doua oară.
A doua oară... Vino cu mine, te rog.
- Ceva de băut, prietene? - Nu, mulţumesc.
Deci Dixon i ţinea locul lui Sims.
- Da. - Şi acum tu i ţii locul.
Da.
Te rog, bea ceva.
Migdale. Foarte bune.
- Lista noastră cu întrebări. - Desigur. Mulţumesc.
Al Jazeera dă imagini cu atentatul.
Autorităţile au confirmat că există 19 victime.
Majoritatea sunt femei şi copii.
În imaginile filmate de un turist se vede sursa exploziei.
Într-un e-mail trimis postului nostru, El-Hazim pretinde...
De ce naiba n-am primit acele imagini?
Sună-l pe Abdou. Vreau o copie imediat.
Rămâi ca să urmăreşti interogatoriul?
Voi folosi întrebările tale.
Dar fără sugestii sau intervenţii n timpul interogatoriului.
S-a înţeles?
Bine.
Lupta împotriva sioniştilor şi a cruciaţilor
reprezintă lupta decisivă între credinţă şi lipsa ei.
Între bine şi rău.
Distrugerea necredincioşilor şi a ipocriţilor
e datoria voastră sfântă.
Când daţi piept cu necredincioşii, trebuie să le săriţi la gât.
Cruciatul vorbeşte despre libertate.
Jihadul este singurul drum către libertate.
Nu vă temeţi de gloanţele lor.
Ce vă pot face?
Pot doar să vă elibereze sufletele.
În Ziua Judecăţii,
când veţi sta în faţa lui Dumnezeu Atotputernicul,
şi vă va întreba:
"De ce n-ai luptat pentru cauza Domnului,
şi pentru cei oprimaţi, pentru bărbaţi, femei şi copii..."
"Ce ai făcut cu singura armă pe care ţi-am dat-o?"
"Trupul tău?"
Ce veţi răspunde?
Îi veţi arăta rănile martiriului vostru
şi veţi intra pe porţile raiului?
Sau vă veţi pleca ruşinaţi capul şi veţi arde în focurile iadului?
Succesul vine de la Dumnezeu.
Pacea, binecuvântarea şi gloria lui Dumnezeu Atotputernicul
să fie asupra voastră.
Amin.
Slăvit fie Domnul!
Dumnezeu e mare!
- Slăvit fie Domnul! - Dumnezeu e mare!
Dle?
E o greşeală.
De ce mi-au fost luate hainele? Vreau hainele înapoi.
Nu mi-a spus nimeni de ce sunt aici sau ce am făcut.
E o nebunie. Îmi vreau hainele.
Şi vreau să discut imediat cu un avocat!
Da, sigur că da. Am doar câteva întrebări.
Dacă îmi răspunzi cinstit, te putem trimite acasă.
Dle.
Dle?
Sunteţi american? Eu locuiesc în SUA de 20 de ani.
Soţia mea e americancă.
Numele ei e Isabella Fields El-Ibrahimi.
- Dacă o sunaţi... - Eşti egiptean, da?
Eşti egiptean.
Da, m-am născut în Egipt, dar am venit în SUA la 14 ani.
Am studiat la NYU. Mi-am făcut masteratul...
Da. Am toate informaţiile aici. Vorbeşti foarte bine engleză.
- Ce limbă vorbeşti cu Rashid? - Nu ştiu cine e Rashid.
N-am vorbit niciodată cu o persoană pe nume Rashid.
Atunci, cum explici aceste convorbiri?
Trebuie să fie o greşeală. Poate e o încurcătură.
Numele meu e El-Ibrahimi, dar uneori mi se spune El-Ibrahim.
- Dar e Ibrahimi cu "i"... - Cu "i". Ibrahimi.
Da, foarte bine.
Rashid Salimi. Anwar El-Ibrahimi cu "i".
Nu-mi spune că nu te-a sunat.
Interceptările astea sunt nişte minciuni?
Nu ştiu.
Nu primeşti niciodată telefoane din Egipt?
Nu.
Ba da. Adică da. Familia mea e în Egipt.
- Şi te sună. - Bine-nţeles că mă sună.
- Desigur. Ce vorbiţi? - Mărunţişuri. Chestii de familie.
- De exemplu? - De exemplu, unchiul Yusuf.
A sunat ca să mă întrebe dacă Universitatea New York
este o şcoală bună pentru vărul meu.
Yusuf şi mai cum?
Yusuf Abdelhamid?
Da.
- Unde e? - Poftim?
Unchiul tău.
- Unde e unchiul tău? - De ce?
De ce vreţi să vorbiţi cu unchiul meu?
Prietene...
Pune-te în situaţia noastră.
Un criminal pe nume Rashid comite atentate cu bombe de doi ani.
În ultimele luni, explozibilii lui
sunt brusc mai sofisticaţi, mai mortali.
Tu eşti inginer şi ştii secretele de fabricare.
Am identificat apeluri către tine de la un număr
care are legătură cu Rashid.
Ce să credem? Spune-mi tu ce am putea să credem.
E o greşeală.
O greşeală.
Şi dacă ţi-aş spune că avem o mărturisire scrisă
de la unul dintre locotenenţii lui Rashid,
că i ajuţi de mai bine de un an?
Aş spune că minţiţi.
Duceţi-l la carceră.
Vrei apă?
Vino! Vreau să-ţi arăt ceva.
Îi încleştează mâna nebunului pe acest trăgaci.
Trage cuiul.
E ca o grenadă de mână.
Când i dai drumul, se detonează.
Dacă atentatorul se răzgândeşte, au un lunetist care I elimină.
Mâna se descleştează şi... bum!
Sunt făcute cu cuie şi şuruburi,
pentru a provoca leziuni cât mai grave.
Asta l-a ucis pe prietenul tău Dixon.
Munca noastră e importantă, Douglas. E sfântă.
Salvăm vieţi.
Dixon nu mi era prieten.
- Am intrat singură. - Da.
- Te superi? - Nu.
- Trebuie să mă spăl. - Ba nu.
Ba da.
Haide.
Eu...
Douglas...
Vorbeşte-mi.
Ce s-a întâmplat azi?
A fost o zi proastă.
Ce s-a întâmplat?
El e.
Vezi?
Se îndreaptă direct spre mine. Ticălosul!
Încearcă cineva să-l oprească?
Stai!
Tipa I blochează.
Focul de armă...
Inutil.
E fată sau băiat?
Am vrut să aşteptăm până se naşte, ca să aflăm.
Pare să fie o problemă a autorităţilor.
- Ai vorbit cu cei de la FBI? - Da. N-au auzit de el.
Nu ştiu cum te pot ajuta, Alan.
Bine.
- Cum eşti tu implicat în asta? - E o prietenă veche.
E afară?
Vrei să vorbesc cu ea? Aş prefera să nu...
Nu. Şi eu aş prefera să nu.
- Am o întrebare. - Spune.
Când CIA decide să mute o persoană n secret, cine ordonă asta?
- Corrine Whitman. - Bine.
Mulţumesc.
Vine aici o dată pe săptămână,
să informeze comisia pentru Informaţii Secrete a Senatului.
Senatorul Hawkins face parte din acea comisie.
Au o relaţie.
Trebuie să fiu precaut.
Lasă-mă pe mine să vorbesc. Nu vreau să ştie că eşti aici, da?
Bine. Da.
- Izzie? - Da.
Bine.
Biroul lui Corrine Whitman.
Sunt Alan Smith. De la biroul senatorului Hawkins.
Vreau să vorbesc cu dna Whitman.
Sunt Todd Hamilton, asistentul dnei Whitman.
Pot să vă întreb despre ce este vorba?
Anwar El-Ibrahim.
Vă rog să aşteptaţi.
- Dle Smith? - Da.
Regret, dar dna Withman nu e disponibilă.
În general, sau pentru a vorbi despre dl El-Ibrahim?
Vă rog să depuneţi o cerere n scris la biroul dânsei.
Ce înseamnă asta?
CIA numeşte asta transfer excepţional de captivi.
Totul a început sub administraţia Clinton.
Agenţia voia să poată să mute persoane suspectate de terorism
fără să mai ceară n mod oficial extrădarea.
Metoda ar trebui folosită doar în situaţii excepţionale,
dar după 9 septembrie, totul a luat o nouă amploare.
Practic, guvernul a autorizat reţinerea şi transferul
oricărei persoane suspectate de terorism
în închisori secrete din afara SUA.
Anwar nu e terorist. Nu e absolut deloc extremist.
E antrenorul echipei de fotbal a lui Jeremy, ce Dumnezeu!
Şi ce vrei să spui cu "închisori"?
Trebuie să existe un motiv pentru care l-au luat.
Ce motiv?
Anwar a depus vreodată cerere pentru cetăţenie americană?
Nu, dar ce contează? Are green card, plăteşte taxele...
- Alan, tu I cunoşti. - Sincer, Izzie, abia I cunoşteam.
- Îl cunoşteai. - Bine.
Dacă-l verifică FBI-ul,
trebuie să mă asiguri că nu vor găsi nimic neobişnuit.
O întâlnire la care a participat...
Un prieten sau o cunoştinţă cu care a avut contact...
Orice contact cu un grup extremist...
Întâlniri la moschee? Se duce la moschee?
L-ai cunoscut.
Nu s-a schimbat.
Bine. Ştiu. Trebuia să întreb.
- Unde ai fost? - Fatima, ce cauţi aici?
Eram îngrijorată. Nu poţi să mai lipseşti de la ore.
Am fost ocupat.
Ai fost ocupat. Nu face asta!
Te vezi cu altă fată?
Nu.
- Atunci, unde ai fost? - Cu Omar.
- Unde? - La el acasă. Are o problemă.
- Sunt prietenul lui. - Prieten.
Îmi pare rău.
- Trebuie să plec. - Acum?
- Rămâi aici. - Nu.
Te rog, rămâi cu mine.
Îmi pare rău.
- Alo? - Bună!
Ce a spus prietenul tău?
Vorbeşte cu cineva foarte sus-pus.
Zicea că tipa ştie probabil ceva.
- Nuru? - Da.
Nu există ceva ce eu nu ştiu, nu-i aşa?
Ce vrei să spui?
În Egipt, când era mai tânăr...
Nu e nicio persoană pe care s-o fi cunoscut care...
Ce?
Nimic.
- Îmi pare rău. - Isabella.
Cred că ar trebui să vii acasă, până nu pui copilul în pericol.
- Putem face ceva de aici. - Sunt foarte obosită.
De ce te-a sunat Rashid?
Dă-i un răspuns, Anwar.
Dă-i un răspuns!
Lasă-ne.
- Ce faci? - Nu merge.
Nu ne dă niciun răspuns.
Dacă nu ne dă niciun răspuns, asta scrii în raport.
"Nu ne-a dat niciun răspuns."
Lasă-mă pe mine să vorbesc cu el.
Vreau să vorbesc cu el.
10 minute.
Tu eşti americanul?
Ce cauţi aici?
Explică-ne ce e cu telefoanele şi plecăm toţi acasă.
Spune-mi ce să spun şi am să spun.
Ai o familie?
Te-am întrebat ceva: Ai o familie?
Ticălosule! Ce cauţi aici?
De ce nu mă dezlegi? Ticălos laş ce eşti! De ce...
Explică-mi ce e cu telefoanele.
Nu pot.
Fatima e aici?
E o problemă, Abasi.
Nu ştiu unde e Fatima.
Dar stătea cu tine.
Am plecat...
- La lucru. - Ai lăsat-o singură?
Când ai văzut-o ultima oară?
- Acum şase zile. - Acum şase zile?
Se vedea cu un băiat.
Spunea că e un prieten de la şcoală. Doar un prieten.
Cum I cheamă?
- Nu ştiu dacă e cu el. - Cum îl cheamă?
- Khalid. - Khalid şi mai cum?
Nu-i ştiu numele de familie.
Îmi pare rău.
- Douglas. - Douglas Freeman?
- Exact. Cu cine vorbesc? - Corrine Whitman.
Lee Mayers are doar cuvinte de laudă la adresa ta.
- Mulţumesc. - Cum merg lucrurile?
Nu cooperează.
De-asta se află acolo.
Ca să-l ajuţi să coopereze.
Nu cred că are informaţii care să ne fie de ajutor.
Serios? Mie mi s-a spus altceva.
Am înţeles asta.
DI Fawal ţi împărtăşeşte opinia?
Dlui Fawal nu-i pasă dacă obţine vreo informaţie.
El continuă să încerce, indiferent dacă obţine ceva sau nu.
DI Fawal ţi împărtăşeşte opinia?
Nu.
Nu. Înţeleg.
Eşti nou în chestia asta, nu-i aşa?
E prima mea tortură.
SU A nu torturează, Douglas.
Să-ţi spun ceva: Aşa merg lucrurile.
Tu ai grijă să obţii informaţii
şi eu voi vedea dacă acestea ne sunt de ajutor.
Concentrează-te asupra a ce ai de făcut.
FBI-ul şi Interpolul nu au nicio informaţie.
A plecat din SUA de zeci de ori, la conferinţe, în turnee,
dar cei de la Imigrări n-au avut niciodată probleme.
Ar putea fi implicat n ceva necurat?
- Mai contează? - La naiba, da! Cine e?
- Sharon Lopez. Cred că... - Dnă Lopez, mă bucur să vă văd.
Vă mulţumesc că aţi susţinut legea pentru microîmprumuturi.
Plăcerea a fost de partea mea.
Singura problemă este că a dispărut fără posibilitatea de a fi judecat.
- Şi vrei să faci totul public? - Absolut.
Şi, când presa va publica totul, veţi fi de partea dreptăţii.
Iat-o.
Alan.
Poartă-te frumos.
Dnă Whitman? Scuzaţi-mă pentru întrerupere.
Alan Smith, de la biroul senatorului Hawkins.
Ce mai face dl senator?
Excelent! Are o cotă de popularitate de peste 60%.
Nu-i stă nimeni în cale.
Trebuie să fie o poziţie foarte plăcută.
- Aş putea discuta ceva cu dv.? - Desigur.
Vreau să mă interesez de soţul unei alegătoare.
Anwar El-Ibrahim. Vă sună cunoscut numele?
- Nu. Mă tem că nu. - E egiptean.
Dle... Smith?
Nu e nici momentul şi nici locul să purtăm această discuţie.
Îmi cer scuze, dar am sunat la dv. La birou
şi n-am primit niciun răspuns.
Chiar nu ştiu ce ar trebui să fac.
Ţi-am răspuns. Numele nu mi e cunoscut.
Şi dacă presa ar afla de asta?
Ar putea să spună că este un tip devotat familiei sale,
că e absolvent al universităţii New York
şi că a fost reţinut fără nicio acuzaţie.
Fără să i se dea dreptul la un avocat.
A fost dus în secret Dumnezeu ştie unde.
Înainte să te lansezi n marele tău discurs,
întreabă-l pe şeful tău cât de mult şi doreşte
să-şi rişte reputaţia pentru un terorist.
Ar putea să susţină dreptul lui la un proces.
Poate ar trebui să-ţi trimit la birou un exemplar din Constituţie.
Care e problema ta?
Dispariţia unei persoane anume sau politica de siguranţă naţională?
- Deci e la voi. - N-am spus asta.
DI El-Ibrahim ar trebui adus înapoi în SUA.
Dacă e vinovat, judecaţi-l. Dacă nu, daţi-i drumul acasă.
Dragule, aici e vorba de o afacere urâtă.
În clipa asta, în Londra, peste 7000 de oameni sunt în viaţă
datorită informaţiilor pe care le-am obţinut în felul acesta.
Aşa că e posibil ca tu să poţi pune capul pe pernă
şi să te simţi mândru că ai salvat un om
n timp ce alţi 7000 au pierit, dar eu am nepoţi la Londra.
Aşa că mă bucur că eu mă ocup de asta şi nu tu.
În afară de cazul în care nepotul tău ar fi Anwar El-Ibrahim.
Îţi voi trimite o copie a raportului despre 11 septembrie.
Să dormi liniştit.
Khalid.
Zâmbeşte.
Stai! Vreau una cu Fatima.
Fatima, vino să faci poză.
Zâmbeşte.
Fraţi şi surori.
Scuzaţi-mă că am oprit muzica.
Voiam să vă spun câteva lucruri
înainte de marşul de mâine.
Nu uitaţi, străzile vor fi pline de poliţişti.
Trebuie să ne păstrăm calmul.
Vom arăta lumii...
Vom arăta lumii că ne-am săturat.
Că nu vom mai accepta.
Destul!
Khalid!
Omar!
Numele băiatului este Khalid El-Emin.
- Khalid El-Emin? - L-am obţinut de la şcoală.
Tatăl lui e la Paris. Mama a murit.
Fratele lui, Fadil, a fost arestat de mai multe ori.
L-am ţinut şi noi arestat o vreme.
Şi i-am dat drumul?
A murit...
- Unde e băiatul? - Nu ştim.
Încercăm să găsim o adresă.
Atunci, de ce stai aici, ca un idiot? Du-te!
Găseşte-l!
Mişcă-te!
Khalid, unde mergem?
Cine e?
Sunt Khalid. L-au luat pe Omar. Deschide!
L-au luat pe Omar.
Du-te la bucătărie şi fierbe nişte apă.
Ca să putem să-l curăţăm.
Nu trebuia s-o aduci aici.
Ce facem cu ea?
N-o implica.
Nu am treabă cu casa ei.
Trebuie să înţelegi că ea nu e ca tatăl ei.
Atunci, vom face altfel.
L-au prins pe Omar.
Îl vor face să vorbească.
S-a terminat.
Atunci...
Trebuie s-o facem acum.
Nu uita de fratele tău.
Te-a sunat?
Da. Nu i-a plăcut modul n care ai abordat-o în public.
- Nu mi-a răspuns la telefoane. - Alan, nu e obligată.
Tu eşti implicat personal în asta, aşa că o să-ţi arăt ce mi-a dat.
De un an, NSA interceptează apelurile lui Rashid Salimi.
Săptămâna trecută, de la un număr care ei spun că e al lui Salimi,
a fost sunat tipul tău.
- Salimi l-a sunat pe Anwar? - Poate.
Cum adică "poate"? L-a contactat sau nu?
Am spus "poate". Indivizii ăştia şi dau telefoanele mobile,
şi schimbă numerele.
E posibil să fi dat telefonul unei rude a lui Ibrahim. Nu ştim.
Sau cineva l-a dat cuiva care l-a dat mai departe.
- Cine ştie, nu-i aşa? - Da. Cine naiba ştie?
Dar ar putea fi o legătură.
Vrei să-ţi rişti cariera pentru o situaţie incertă? Eu nu.
Avem o lege pe care încercăm s-o trecem.
Afacerea asta a ta va distrage atenţia.
Dacă vrei să nu fii nevoit să faci compromisuri niciodată,
du-te la Amnesty International.
În branşa asta, ca să rezolvi nişte lucruri,
trebuie să dai şi să primeşti. Ai înţeles?
Dacă ne implicăm într-o luptă pentru un suspect de terorism,
trebuie să fie lupta corectă, la momentul oportun,
iar cazul trebuie să fie fără fisură. Dar acum nu este!
Dar ascultaţi...
L-am cunoscut pe Anwar. Era un tip de încredere.
Ce interesant! La fel au spus şi despre Mohammed Atta la Hamburg.
Dacă pui asta pe tapet,
vor striga din toate puterile "securitatea naţională"
şi ni se va pune eticheta de "iubitori ai lui Bin Laden."
Vrei asta? Eu nu vreau. Vezi-ţi de treaba ta!
Am o şedinţă.
- Bună dimineaţa. - 'Neaţa, Samantha.
Alan, a venit Isabella.
- Îţi dau un ceai fierbinte? - Nu, mulţumesc.
- Bună! - Salut!
Ce se întâmplă?
- Ce ai aflat? - Stai jos.
Vrei o cafea?
Nu. N-am voie să beau cafea.
Aşa e.
Ce este? Ce ai aflat?
Bine. Ai nevoie de un avocat, Izzie.
Există dovezi că Anwar a avut contact cu un grup terorist
numit El-Hazim.
Poftim? Ce dovezi?
Sunt secrete.
Secrete? Ce înseamnă asta?
Înseamnă că nu mă pot ocupa de chestia asta pentru tine.
Alan, ştiu tot ce ai făcut pentru mine,
şi sunt sigură că trebuie să-ţi fie greu.
Nu sunt naivă.
Mă aşteptam la ce e mai rău,
dar te rog, nu lăsa să se întâmple asta.
Te rog, nu fi unul dintre cei care întoarce spatele.
Îmi pare rău. Nu mai pot face nimic.
- Ce au spus că a făcut? - Chiar nu ştiu.
Nu ştii? Cine ştie?
Fiindcă am nevoie ca cineva să mă privească în ochi
şi să-mi spună exact ce susţin ei că a făcut.
Ce a făcut, Alan?!
Ăsta e numele unui avocat care are relaţii la Washington.
Ar trebui să-l iei, Izzie.
Isabella.
Mâine la 11:00.
Va fi aici.
Mulţumesc.
Te rog...
Te rog, Doamne! Nu mai!
Vreau să ştiu ce mai pune la cale Rashid.
Vreau nume, adrese.
Vreau să ştiu despre viitoarele atacuri. Înţelegi?
Nu ştiu.
Dacă ai muri aici, azi, acum, cine ţi-ar simţi lipsa?
Soţia ta s-ar recăsători n cele din urmă,
fiul tău i-ar spune altui bărbat "tată".
De ce ţi faci asta?
Nu, nu!
Ajunge!
E interogatoriul meu. Tu observi, Douglas. Nimic mai mult.
Pune-i căluşul.
Nu, nu! Aşteaptă!
M-a contactat acum un an.
Cine te-a contactat?
Rashid.
Cum?
M-a sunat pe telefonul mobil.
De ce? Ce voia?
- Informaţii. - Ce informaţii?
Compuşi chimici pentru a creşte puterea de explozie.
- I-ai dat informaţiile? - Da.
- Ai vorbit cu vreun om al lui? - Da.
Nume.
Te-a plătit?
Cât?
40000.
- Unde sunt banii? - Nu i-am primit încă.
- Când urma să ţi-i dea? - Când am fost în Africa de Sud.
De ce în Africa de Sud?
Nu voiam să-mi transfere n America o sumă mare.
- Unde sunt banii? - Nu ştiu.
Curierul n-a venit.
Nume.
Salut! Omul zilei!
Felicitări, Alan! Te-ai descurcat bine.
Felicitări.
- Nu v-am spus? - Ne-ai spus.
Vino!
Nu-ţi fac nimic. Hai.
Unde?
Într-o celulă mai mare.
Vino.
CĂTRE: DIRECTORUL RESPONSABIL SUBIECT: CERERE DE IDENTIFICARE
VĂ ROG IDENTIFICAŢI URMĂTOARELE NUME PRIN INTERPOL
Ştii ce i vor face lui Omar?
Ştii?
SUBIECT: CERERE DE IDENTIFICARE REF: TUNIS 38762
NU EXISTĂ DATE LA INTERPOL
NICIUN DOSAR DESECRETIZAT
Douglas, e 5:00 dimineaţa.
- Ce-i asta? - Echipa egipteană de fotbal din '90.
- Am găsit pe net. - Bine.
1990 e anul în care Anwar a plecat din Egipt în America.
Aceştia sunt cei despre care a spus că sunt membri ai brigăzii El-Hazim.
E o nenorocită de echipă de fotbal.
De-asta m-ai dat jos din pat? Ca să-mi arăţi că minte?!
A spus că Rashid i-a dat 40000 de dolari.
- E un bonus substanţial. - El câştigă 200000 pe an.
De ce un om care câştigă 200000 pe an
şi-ar risca viaţa şi familia pentru 40000?
Noi avem o vorbă:
"Bate-ţi femeia în fiecare dimineaţă. Dacă tu nu ştii de ce, ştie ea."
Nu ştiu ce înseamnă asta.
Dacă nu rezişti la asta, ar trebui să ceri să fii transferat.
Douglas, nu te pot ajuta.
Şi noi avem o vorbă. Ai auzit de Shakespeare?
Sigur că da.
"Mă tem că vorbeşti sub tortură,"
"când omul ar fi n stare să spună orice."
Said...
În toţi anii de când faci asta,
de câte ori poţi spune că ai produs informaţii reale?
O dată? De două ori?
De zece ori? Dă-mi o statistică. Dă-mi un număr.
Dă-mi un grafic circular. Iubesc graficele circulare.
Orice. Orice compensează faptul că dacă torturezi pe cineva
ţi faci 10, 100, 1000 de noi duşmani.
Ce faci?
- Astea sunt actele lui de eliberare. - Da. Văd asta.
Vreau să le semnezi.
Noi l-am adus la tine. E responsabilitatea mea.
Acum ţi cer să semnezi actele.
Ştii ce va însemna asta... pentru tine?
- 'Neaţa! - Bună dimineaţa, dle senator.
- Dnă Whitman? - Da?
- Numele meu e Isabella El-Ibrahimi. - Poftim?
Soţul meu e Anwar El-Ibrahimi.
Vă rog, spuneţi-mi unde e.
Vă rog, lăsaţi-mă să vorbesc cu el.
Nu am nicio informaţie despre soţul dv., dnă Ibrahim.
Doamnă, am un fiu. Are 6 ani. Ce să-i spun fiului nostru?
Îmi pare foarte rău pentru problema dv.
Aş vrea să vă pot ajuta, dar chiar nu pot.
Problema mea?!
- Lăsaţi-vă numele şi câteva date. - Aveţi numele meu.
Aveţi adresa mea de acasă, numărul de telefon, totul.
Îl aveţi şi pe soţul meu. Vă rog, nu plecaţi!
- Spuneţi-mi unde e! - Doamnă...
- Spuneţi-mi că e teafăr! - Doamnă...
Încetaţi! Luaţi-vă mâinile de pe mine!
La naiba!
Eşti bine?
- Alo? - Bună, eu sunt.
Douglas?
Scuză-mă că te sun aşa de devreme. Am nevoie de ajutorul tău.
Poţi să vii la mine într-o oră?
- Bine. - Mulţumesc.
Alo!
Îmi cer scuze că v-am trezit, dle.
Am reţinut pe cineva care o cunoaşte pe fiica dv.
Omar Adnan.
A fost arestat săptămâna trecută n timpul revoltei.
Ştie unde locuieşte băiatul.
Îl eliberăm pe El-Ibrahimi. Spune-i că am să cobor.
Pune-ţi hainele. Plecăm.
Pune-ţi hainele.
Hai odată!
Fac asta în memoria fratelui meu.
Haide!
Pe aici.
Aşteaptă!
Vreau să nu te opreşti. Continuă să mergi.
Continuă să mergi! Fă ce-ţi spun eu.
Ţi-am dat actele de eliberare.
Sunt semnate de Ministrul de Interne. Acum deschide poarta.
- DI Abasi... - Deschide poarta!
Pun prea multă greutate în spatele măgarilor şi provoacă accidente.
- Ceai, te rog! - Bine.
- Hamid, ce se petrece? - Un accident, dle.
Ce trafic nenorocit!
De ce se opreşte?
Te rog, e tatăl meu!
Khalid, te rog!
Te rog...
Te rog.
N-o va face.
Împuşcă-l!
Să mergem!
Când a murit?
Voia Domnului...
Când?
În urmă cu o săptămână.
Erau doar nişte copii.
Da. Sunteţi Washington Post?
Da, aştept.
- Ai adus ce ţi-am spus? - Da.
Mulţumesc.
Îmi puteţi face legătura la departamentul editorial, vă rog?
Poftim paşaportul şi green cardul.
Numele căpitanului e Wolin. Te va duce la Malaga.
Apoi vei zbura la Madrid şi de acolo la Chicago.
Nu vorbi cu nimeni. Nu spune nimic până nu ajungi în SUA.
Urcă pe vas.
Du-te!
Ce dracu' faci?
Am primit un telefon de la consulat. E cu tine?
- Nu. - Cum adică "nu"?! Unde e?
Ascultă-mă. Faci o mare greşeală.
Şi, orice ai crede că faci, opreşte-te. Acum.
Douglas, ascultă...
Te sun eu înapoi.
- N-am ştiut dacă să răspund. - E în ordine. Răspund eu.
"Ofiţer CIA eliberează o victimă a torturii."
Nu vreau.
"Transferare a unui suspect de pe un aeroport american."
Corrine Whitman.
- Bună, tati! - Bună, Jeremy!
SUBRiP by iName