Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
RESIDENT EVIL 4 : VIATA DE APOI
Numele meu este Alice.
Lucrez pentru Corporaţia Umbrella, într-un laborator secret
ce dezvoltă experimente cu arme virale.
A existat un incident, un virus a scăpat.
Toată lumea a murit.
Problema a fost că...
Nu au rămas morţi.
Acesta a fost începutul unei apocalipse ce a cuprins întreaga lume.
Cel responsabil de acest dezastru s-a refugiat sub pământ...
Şi a continuat să facă experimente cu letalul Virus T.
Se simţeau în siguranţă în fortăreaţa lor tehnologizată.
Dar s-au înşelat.
Patru ani mai târziu.
Biohazard eliminat.
Shibuya, la centru... Confirmi?
Confirmat.
- Ai tras bine. - Şi am trei la unu.
Noaptea abia începe. Sunt destui peşti in...
Toshi, eşti bine?
Toshi, unde eşti?
Cartierul General al Corporaţiei Umbrella Tokyo
Turnul 3, raspunde.
Am pierdut legătura cu încă unul.
Domnule preşedinte Wesker.
- Raportează. - Domnule.
Acum o jumătate de oră am început să pierdem legătura cu unele santinele.
Câţi am pierdut?
- Pe toţi. - Şi ai aşteptat 30 de minute să îmi spui?
Am crezut că a fost o problemă de comunicaţii. Nu am vrut să vă deranjez.
Arată-mi poarta de la suprafaţă.
- Aici preşedintele Wesker. - Domnule.
- Raportează situaţia. - Totul este tăcut aici.
Nici o urmă de intruşi?
Hotaka, avem mişcare!
Poarta de la suprafaţă, identificaţi ţintele.
Repet, identificaţi ţintele.
- Domnule, liftul 2 e în mişcare. - Vreau paza la intrarea principală, acum.
Hei, băieţi.
Aşa trataţi voi o doamnă?
Spuneţi pazei să inunde intrarea principală cu nano gaz.
Domnule...
Oamenii noştri sunt încă acolo!
Mai are cineva întrebări?
Intruşi în sectoarele 1 până la 5, 7 şi 8.
Focuri de armă trase în sectoarele 10 şi 11.
Rămâneţi la posturi!
Toate protocoalele de securitate sunt acum în plină desfăşurare.
Încuiaţi toate lifturile, sigilaţi toate găurile făcute de explozii.
Şi vreau rapoarte cu privire la daune.
Facilitate compromisă. Alertă intruşi.
Distrugerea facilitaţii. Autentificare.
Numărătoarea inversă a început.
- Fugiţi. Nu! Duceţi-vă! Duceţi-vă! - Afară! Toată lumea afară!
Turbulenţe. Turbulenţe. Turbulenţe.
Turbulenţe. Turbulenţe.
Turbulenţe. Turb...
Care sunt ultimele cuvinte?
Cât de bine e să întâlnesc în sfârşit originalul.
Doare, nu-i aşa?
Ei bine, acesta e doar începutul veştilor proaste.
Toate acele puteri ale tale...
Viteza... Puterea...
Vindecarea accelerată. Poţi să îţi iei la revedere de la ele.
- Ce ai făcut? - Serul cu care te-am injectat
neutralizează celulele T din corpul tău.
În cuvinte simple... Corporaţia Umbrella îşi ia înapoi proprietatea.
Tu pur şi simplu nu ai ieşit cum trebuia.
Aşa că, eşti retrasă de pe piaţă.
Eu sunt ceea ce tu ai fost... Numai că sunt mai bun.
- Te rog, aşteaptă. - Ultimele cuvinte?
- Îţi mulţumesc. - Pentru că te ucid?
Pentru că m-ai făcut din nou om.
Ridicaţi, teren în faţă. Teren. Ridicaţi. Teren. Teren
Aici Arcadia, transmitem pe frecvenţa de urgenţă.
Nu există infecţie aici. Oferim siguranţă şi securitate, hrană şi adăpost.
Şase luni mai târziu.
Aici Arcadia, transmitem pe frecvenţa de urgenţă.
Nu există infecţie aici...
În timp ce eu mă răzbunam pe Umbrella,
ultimii câţiva supravieţuitori au luat un elicopter spre siguranţă.
Se îndreptau spre un oraş din Alaska numit Arcadia.
Primisem transmisii radio de acolo,
ofereau hrană şi adăpost, siguranţă şi securitate...
Un refugiu. Neinfectat.
3 mai, ora 16:00.
177 de zile fără semne de viaţă.
Sunt la...
58,3 grade nord, 134,58 de grade vest.
Sunt aproape de coordonatele pentru Arcadia,
dar nici un semn legat de el nu apare pe hartă.
Sper că şi Claire şi ceilalţi au ajuns cu bine.
Tu nu vii?
Ai grijă de ceilalţi.
Mult noroc, K-Mart.
Claire...
3 mai. Ora 19:30.
Arcadia.
Nu există un asemenea loc.
Doar un câmp gol... Şi o plajă.
Cu toţii am auzit transmisiile.
Cineva trebuie să le fi trimis.
Cineva trebuie să fi...
Adus toţi aceşti oameni aici.
Dar de ce...
Unde s-au dus?
Ziua 177, am încheiat transmisia.
Nu ştiu dacă mai pot continua aşa.
Dacă eu sunt ultima şi nu a mai rămas nimeni?
Nimeni care să vizioneze aceste casete.
Aceasta este pedeapsa mea?
Să ştiu că toate astea s-au întâmplat?
Hei! Aşteaptă!
Aşteaptă! Te rog! Stai!
Alo?
Alo...?
Răspunde-mi!
Hei. Hei!
E în ordine.
Îmi pare rău pentru asta.
Dar a trebuit să iau chestia asta de pe tine. Ce e asta?
Cine ţi-a făcut asta?
Ştii măcar cine sunt?
Numele meu este Alice.
Ne-am cunoscut în deşertul Nevada acum 18 luni.
Ce îţi spun îţi sună cunoscut?
Mickey, Carlos, L.J...
K-Mart.
Ai plecat într-un elicopter împreună cu un grup de supravieţuitori spre Alaska.
Arcadia, îţi aminteşti?
4 mai, ora 08:00...
Planific o rută spre Prince Rupert şi British Columbia.
O să trec peste Vancouver, o să aterizez în Seattle,
apoi urmează San Francisco...
Şi restul Coastei de Vest.
Pasagera mea e la fel de vorbăreaţă ca întotdeauna.
Orice a fost chestia aceea, o injecta cu un fel de drog.
Ceva ce cauzează pierderea memoriei.
Sper doar că efectele nu sunt permanente.
Numele tău...
Este Alice, nu?
Vorbeşte.
Uite, îmi pare rău pentru mai devreme.
Nu ştiu ce s-a întâmplat.
Nu îmi amintesc nimic.
Nici măcar nu-mi ştiu numele.
Este Claire.
Claire Redfield.
Claire.
Sună cunoscut?
Nu prea.
O să te obişnuieşti cu el.
Poate poţi să îmi tai legăturile acum?
Ar trebui să ne cunoaştem puţin mai bine întâi.
Oraşul Îngerilor...
6 mai, ora ora 18:00.
Los Angeles.
Nici un semn de viaţă.
Nici măcar morţii vii.
Cineva a curăţat oraşul.
Dar cum rămâne cu celelalte?
Dumnezeule.
Ce?
Priveşte acolo.
La dracu.
E un avion. E un avion!
Ştiam eu!
Ajutaţi-ne.
- Ţi-am spus eu că vor veni. - Hei! Suntem aici! Alo!
Nimeni nu ar putea intra acolo.
Unde se duce? De ce se îndepărtează?
Nu se îndepărtează.
- Dă roată. - Dă roată...
La dracu, zboară foarte jos.
Ce mama dracului face?
- O să aterizeze. - O să aterizeze!
Dă toate lucrurile la o parte! Repede! Du-te!
- Să aterizeze? - Da, să aterizeze!
Acela e un nenorocit nebun.
Se poate ca ce urmează să fie mai dur.
Atunci taie-mi legăturile.
- Mulţumesc. - Să nu faci vreo nebunie, bine?
Nimic la fel de nebunesc ca ceea ce ai tu în minte.
- Haide! Mişcaţi-vă! - Încerc.
În regulă, ţine-te bine.
Hei, ajută-mă!
Haide.
Nu!
- Ţine-l! - Apucă-l!
Asta e. Bine lucrat.
- Frumoasă aterizare. - Cred că tehnic, se numeşte prăbuşire.
- Luther West. - Alice.
Ea e Claire.
Luther West.
E o plăcere să te cunosc.
- Bună! Numele meu e Crystal. - Nu, nu, nu!
Ajunge cu introducerile. Deci, eşti aici să ne ajuţi, nu?
- Ne poţi scoate de aici? - Eşti din Arcadia?
- Ce ai spus? - Eşti din Arcadia?
- Ce ştii tu despre Arcadia? - Au spus că ne pot ajuta!
Sunt mulţi supravieţuitori, civilizaţie, siguranţă.
Un loc neinfectat.
Aşa că, ei te-au trimis, nu?
- Nu. - Dar sunt şi alţii acolo.
- Ca şi tine. - Suntem doar noi.
- Nu aţi venit să ne salvaţi? - Îmi pare rău.
- Scuze. - Nu te supăra. Au avut speranţe mari...
Credeau că poţi să îi duci pe pământul făgăduinţei.
Angel Ortiz.
Ai zburat foarte bine.
Mulţumesc.
Care e prognoza?
- Va trăi. - Da.
Ştii... Am cel mai ciudat sentiment...
De parcă te cunosc.
Da... Mi se întâmplă de multe ori.
Eşti un fan al sporturilor?
Îţi place baschetul?
- Nu prea. - Nu?
Atunci poate doar o fană a... Lucrurilor frumoase.
Da. Luther de aici e superstarul nostru rezident.
Deci, spuneţi-mi de Arcadia.
Ce ştiţi, mai exact?
Doar ce am auzit din transmisiile lor.
Am auzit ce au spus toată săptămâna.
Hrană şi adăpost, siguranţă şi securitate...
- Fără infecţie. - Noi am crezut că ei v-au trimis.
Am lansat rachete de semnalizare timp de zile pentru a le capta atenţia.
Rachete de semnalizare?
Cine o să vadă rachete de semnalizare din Alaska?
- Alaska? - Alaska?
Arcadia, am fost acolo.
Este în Alaska.
- Este un oraş, cel puţin aşa am crezut. - Un oraş?
Nu prea cred.
Priveşte.
Ce?
Vezi?
Acela este un oraş?
Este o navă.
Am înregistrat asta pe unde scurte.
Aici Arcadia, transmitem pe frecvenţa de urgenţă.
Aici nu este infecţie. Oferim siguranţă şi securitate, hrană şi adăpost.
Este acelaşi mesaj pe care noi l-am auzit.
Probabil că navighează de-a lungul Coastei şi caută supravieţuitori.
Aici Arcadia, transmitem pe frecvenţa de urgenţă.
Ce a fost asta?
Nu ştiu.
Asta a fost ultima înregistrare de la ei.
Apoi s-a oprit pur şi simplu.
Asta a fost acum două zile.
Am trimis rachete la fiecare oră.
Când tu ai ajuns, desigur, noi am crezut că ei te-au trimis.
Claire.
Nava aceea de acolo...
Aceea e Arcadia.
Ştiu.
- Îţi aminteşti? - Îmi amintesc plaja.
Nişte oameni veneau să ne ajute.
Ce s-a întâmplat? Ce ce nu ai mers cu ceilalţi?
Nu ştiu. Nu îmi pot aminti.
Trebuie să ajungem pe nava aceea.
Bun venit în noua ta casă.
Corpul de celule B.
Crystal este bucătăreasa noastră. Meniurile nu sunt largi, dar e maestră la ce face.
Îmi pare rău că nu v-am adus veşti mai bune.
Obişnuieşte-te cu dezamăgirea, nu-i aşa? Asta obişnuia să spună agentul meu.
Ai fost actriţă?
Am venit la Hollywood pentru a trăi visul, am sfârşit prin a fi chelneriţă.
De ce aşteptăm? Scuză-mă, îmi e foame. Mulţumesc.
- Pleacă de aici. - Mulţumesc.
Am avut parte de destui cretini ca el de-a lungul vieţii.
Care e povestea lui?
Înainte de asta, era un producător important de filme.
Băiatul are un băţ în fund!
Kim Young lucra ca intern pentru el, încă nu s-a prins că lumea s-a schimbat.
Acel avion al tău...
Crezi că încă mai poate zbura?
Poate zbura, dar sunt doar două locuri.
Deci, ne-ai putea duce pe Arcadia pe rând?
Uite, eu cred că a fost norocoasă pentru că a aterizat odată.
De cinci sau şase ori ar însemna sinucidere.
- Fără supărare. - Nici o problemă.
Trebuie să fie o altă cale de ieşire.
Trebuie să ajungem la nava aceea.
Păi... Există.
- Ce? - Nimic.
Uite, ar fi o pierdere de timp.
Am timp de pierdut.
Când s-a întâmplat nenorocirea, ne-am refugiat în închisoare.
Pentru că avea cele mai mari şi mai puternice ziduri...
Cea mai bună soluţie pentru a ţine chestiile alea afară.
Până când am ajuns noi aici, gardienii şi puşcăriaşii erau plecaţi de mult.
Presupun că...
Atunci când oamenii au început să se mănânce între ei...
Nu prea mai era amuzant să ţii pe cineva închis.
Am crezut că locul a fost abandonat.
Până când am descoperit ceva.
Wendell...
E vremea să faci o pauză.
Era şi timpul.
Urăsc să fiu aici. Aud mişcări, în interiorul zidurilor.
Păi, hai să verificăm.
Ne întoarcem imediat.
Haide.
Mă cheamă Chris.
Tu eşti cea care pilota acel avion.
De unde ştii tu asta?
Wendell nu este singurul care aude lucruri.
Mă bucur că ai reuşit.
Poate tu poţi să le bagi minţile în cap oamenilor aceştia.
La ce te referi?
Nu este evident?
Nu sunt un prizonier.
Nu ar trebui să fiu aici.
Lucram cu o unitate militară.
Foloseam acest loc drept teatru de operaţiuni.
Lucrurile erau deja destul de urâte când a venit ordinul de la guvernator
pentru a elibera toţi prizonierii.
Vezi tu, noi aveam nevoie de toţi oamenii disponibili,
pe străzi, pentru a lupta cu acele chestii.
Şi a fost haotic.
Tocmai ne retrăgeam, când o bandă de prizonieri a sărit pe mine.
Presupun că au crezut că eram gardian.
Când m-am trezit, unitatea mea dispăruse...
Şi eu eram aici.
Ideea lor pentru o glumă.
Nu mă crezi.
Ceilalţi au crezut?
Trebuie să mă scoţi de aici.
Toţi suntem prinşi aici, într-un fel sau altul.
Aşa e. Şi eu te pot ajuta.
- Ai văzut destule? - Ai găsit ceva?
Nu.
Ştiu o cale de ieşire din locul acesta.
Dacă mă scoţi de aici, o să fac acelaşi lucru pentru tine.
O să ai nevoie de mine!
- Ai verificat ceea ce spune? - Calea lui de ieşire?
Nu ne spune nimic până nu îl lăsăm să iasă. Şi nu îl las afară.
Omul e un criminal.
- Serios? - Se vede în ochii lui.
- Cum poţi fi aşa sigur? - Eu cunosc oamenii.
Interesant. Spune-mi...
Ce vezi când te uiţi în ochii mei?
Să fiu al dracului.
Fetele trebuie să fie pregătite.
Ce ai putea să faci cu aceia?
- Este un hobby. - Un hobby?
Bine.
Ne vedem dimineaţă.
Nici o urmă de oameni pe punte.
Prietenii tăi sunt acolo_
Cred că da.
Nu îţi aminteşti?
Încep să îmi amintesc.
Încet...
Nimic nu are sens.
- Încă mai avem apă curentă. - E foarte civilizat.
Facem tot ce putem.
- Este rece. - Eforturile noastre au limite.
- Astea sunt pentru tine. - Mulţumesc.
Presupun că ar trebui să te las.
Presupun că ar trebui.
- Voi fi chiar afară. - Mulţumesc.
Luther...?
Luther?
- Uşor, iubito. Mişcă-te!
Hei, eu doar... O să plec acum.
- Uşurel, uşurel, uşurel. - Să nu te mai văd.
Ce e mirosul acela?
Probabil că a venit din canale.
Wendell a spus că a auzit chestii mişcându-se în spatele pereţilor.
Cum? Deci... Chestiile astea pot să apară oriunde?
- Trebuie să plecăm din locul acesta. - Arcadia o să trimită ajutoare.
Nimeni nu vine după noi. Bine? Nimeni. Trebuie să ne ajutăm singuri.
- Acum, avionul acesta pe care îl ai... - Nu îi va putea susţine pe toţi.
- Putem trage beţe... - Nu!
Toţi plecăm de aici, nimeni nu e lăsat în urmă.
Bine.
Cum vom face asta?
Ieşim de aici... Aşa, pur şi simplu?
Ai înnebunit?
- Ei nu au vrut ca el să iasă. - Aşa e. Este periculos.
Angel... Tu ce crezi?
Eu cred că nu prea avem de ales.
Asta e o nebunie. Crystal, Crystal, Crystal, uită-te la mine. Tu ce crezi?
Adică, nici măcar tu nu eşti atât de proastă.
Presupun că sunt. Sunt de acord cu Angel.
Dacă tipul acesta crede că ştie o cale de ieşire, vreau să îl aud.
Bine.
Serios?
Asta... Asta e o greşeală.
- Asta e o mare greşeală. - Ai face bine să stai cu ochii pe el.
Mă întrebam cât de mult va dura.
Bine, să plecăm dracului de aici.
- Claire? - Ce?
Claire, sunt eu.
Sunt Chris.
- Nu te cunosc. - Claire?
Sunt fratele tău, îţi aminteşti?
Ce mama dracului ai păţit?
Hei. E în ordine. Dă-i drumul.
Uite, a suferit un fel de amnezie.
Dacă tu chiar eşti fratele ei... Îţi vei aminti.
Bine, e foarte emoţionant, adică, reuniunea familiei,
dar am putea să ne mişcăm dracului odată? Până nu vom fi mâncaţi de vii?
În spatele acelor uşi se afla un VPU; vehicul de pacificare urbană.
Închisoarea îl păstra în cazul unei revolte serioase.
16 roţi, placat cu oţel, tun de apă, locuri pentru 20 de persoane.
Zece tone de distracţie.
Ieşim afară cu stil, trecem direct peste ei.
Lacătul e blocat.
- Poate putem să îl tăiem. - Când ajungem pe coastă va trebui să
ne transferăm pe o barcă sau ceva asemănător.
- Vom avea nevoie de mai multă artilerie. - Îţi dau eu soluţia.
Când eram staţionat aici, subsolul era un arsenal.
Are orice fel de armă vrei.
De unde ştii că unitatea ta nu le-a luat când a plecat?
Pentru că până la sfârşit... Erau mult mai multe arme
decât oameni care să le folosească.
Voi duceţi-vă după arme! Luther!
Dumnezeule!
Ce este asta?
Aveau pompe pentru a ţine apa departe de fundaţie.
Când electricitatea nu a mai funcţionat, unele nivele inferioare s-au umplut.
Mai sunt alte două etaje acolo.
La ce adâncime se afla arsenalul?
Este la fund.
Luther, haide!
Înapoi! Înapoi!
- Unde crezi că mergi? - Am fost campioană la nataţie în liceu.
- Chiar aşa? - Poftim.
Acum o să îmi încredinţezi o armă?
Da. De ce nu?
Luther, împuscă-l odată pe nenorocitul ăla.
Ce mama dracului e chestia aia?
Bine. Să mergem.
Să mergem!
Frumos.
Să dea dracii.
Trebuie să fie sute din ei afară.
Nu ne putem întoarce pe acolo.
- Rahat! - Ce? Cum adică, "rahat"?
Ce...? Ce e asta?
- Tu ce crezi că e? - Nu îmi spune că aia se potriveşte acolo.
Poţi să asamblezi astea?
Poate, dar ar dura o săptămână.
Ce facem acum?
Ştiu eu.
Bennett... Ce ai făcut?
Luther, trebuie să plecăm de aici!
Haide!
Ai auzit asta?
- Haide, iubire. Haide! - Ce facem?
- Plecăm de aici! - Dar ceilalţi...
La dracu cu ceilalţi! Acum urcă-te în avion.
Bennett! Ce faci?
- Hei! - Kim Yong! Nu face asta.
Deschide uşa asta!
Te rog! Te rog!
Bennett!
Rahat!
Aşa îţi trebuie, căţea! Du-te dracului!
Da! Da!
- Nenorocitul... - Îmi pare rău.
Îmi pare atât de rău.
Se îndreaptă spre Arcadia.
Alice!
Haide!
Îndreptaţi-vă către duşuri!
- Mişcaţi-vă! - Ne întâlnim acolo!
Chestia asta nu are electricitate!
Nu vom avea nevoie de electricitate!
Rahat!
Ţineţi-vă bine!
Hei, îndreptaţi-vă către duşuri. Duceţi-vă!
Aici!
- Eşti bine? - Sunt bine. Mulţumesc.
Asta e un fel de glumă, nu?
- Nu. - Tunelurile duc în canale, canalele duc în
canalele de evacuare...
Canalele de evacuare fac legătura cu marea.
E singura noastră şansă.
Eu rămân în urmă. Vă asigur spatele.
Doamnelor...
Bine, tu urmezi.
- Nu pot să o fac. - Poţi să o faci.
Să mergem!
Linişte... Chestiile alea sunt pe aproape.
Am găsit o cale de ieşire chiar acolo.
Tunelul duce la un canal de evacuare. Du-te.
Unde este Kim Yong?
Du-te. Du-te!
Ştiam eu că vei reuşi să ajungi.
Luther!
Nu!
Luther!
Nu îl putem ajuta acum.
Trebuie să mergem mai departe.
Fără petrecere de bun venit?
Se pare că Bennett a ajuns.
Să verificăm ce e înăuntru.
- Ai găsit pe cineva? - Nimic.
Am verificat cabinele echipajului... Nu mai este nimeni.
Se pare că au plecat în grabă.
Aici Arcadia, transmitem pe frecvenţa de urgenţă.
Nu este infecţie aici. Oferim siguranţă şi securitate, hrană şi adăpost.
Combustibil, putere... Toate sunt în parametrii normali.
Uită-te la asta. Este jurnalul navei.
Echipajul a lansat bărcile de salvare acum trei zile.
Exact când transmisia s-a oprit.
Dar spune că încă mai sunt 2000 de supravieţuitori la bord.
Trebuie să căutăm fiecare colţ al navei.
Umbrella, desigur.
Îmi amintesc că veneau după noi.
Toată chestia asta...
Arcadia...
A fost o minciună.
Şi asta nu este cel mai rău lucru.
Este o capcană!
Unde sunt toţi?
Nu înţeleg.
Eu cred că înţeleg.
Sunt sub picioarele noastre.
Ţin supravieţuitorii ca să facă experimente pe ei.
Uitaţi...
K-Mart, este aici.
Adu-i sus. Pe toţi.
Uitaţi-o. K-Mart.
Scoate-o afară.
Jos.
K-Mart. Este în regulă. Este în regulă.
K-Mart, uite, totul este în regulă.
Îi dau eu jos chestia asta de pe ea.
Du-te şi eliberează-i pe toţi.
Suntem prietenii tăi. Acum, avem nevoie de ajutorul tău.
Lasă-mă să-ţi scot asta.
De ce nu sunt surprinsă?
Nu ai fost prea greu de găsit.
Sistemul nostru prin satelit este încă operaţional.
Nu multă lume zboară în zilele astea.
În afară de asta, întotdeauna am ştiut că vei fi atrasă de prietenii tăi.
Loialitatea...
Este mult prea supraapreciată.
Opriţi-vă!
Jos!
Nu aş vrea să-mi răneşti animalele de companie.
Aruncă armele.
Mulţumesc. Dă-le cu piciorul spre mine.
Bine.
Nu arăţi foarte bine, Bennett.
Ei bine, abia aştept să mă joc cu faţa ta frumoasă.
Ce vrei de la mine?
Virusul T m-a adus înapoi.
Dar este atât puternic...
Se luptă cu mine pentru a prelua controlul.
Şi m-am gândit că dacă o să înghit ADN uman proaspăt,
pot reechilibra lucrurile.
Nu este de mirare că echipajul tău şi-a abandonat nava.
Nu contează. Acum am un subordonat nou.
Şi un plan nou.
Tu eşti singura care a stabilit o legătură de succes cu virusul T.
ADN-ul tău e mai puternic decât celelalte.
Dacă te înghit pe tine, recâştig controlul.
Te-ai gândit foarte bine.
Există doar o singură problemă cu planul ăsta.
Opreşte-te chiar acolo.
Care este problema?
Nu sunt în meniu.
Ei bine, nu este o mare reuniune de familie?
Chris şi Claire Redfield... Aţi devenit un mare inconvenient pentru mine.
Ţi-am spus că voi aduce cu mine câţiva prieteni.
Trebuia să-ţi aduci mai mulţi.
Claire!
Chris!
Nici să nu te gândeşti la asta.
Cine mama dracului eşti tu?
Nu prea cred.
Nu! Nu faceţi asta! Sunt producător!
Deschideţi uşile astea!
O să aveţi de a face cu consecinţe serioase, nenorociţilor.
Deschide...
O să trăiţi să regretaţi asta. Voi toţi!
Dumnezeule.
Vreau doar să mă duc acasă.
Hei. O să fie totul în regulă.
Nu!
Chris, Alice!
Haideţi!
Distrugerea facilităţii. Autentificare.
Da!
Nu am vrut să rataţi asta.
Să "dansăm"!
Opriţi-vă, nenorociţilor.
Este un miracol.
Nu am visat că vom rămâne atâţia în viaţă.
Ce urmează?
Aici Arcadia, emitem pe frecvenţa de urgenţă.
Eu zic... Să ne ţinem promisiunea.
Aici Arcadia, emitem pe frecvenţa de urgenţă.
Locaţia: 118.30 grade est.
34.05 grade nord.
Nu este nicio infecţie. Repet, nu este nicio infecţie.
Oferim siguranţă, securitate,
mâncare şi adăpost.
Dacă sunteţi acolo,
vă vom ajuta.
Există speranţă.
- Ce este aia? - Necazuri.
Desfăşurarea operaţiunii in 57 de secunde. Când veţi ajunge pe punte,
vă menţineţi formaţia.
Nu luaţi prizonieri şi trageţi pentru a ucide.
Numărul total al inamicilor e necunoscut, dar include evadaţi ai Umbrella
şi ţinte primare.
Claire Redfield, Chris Redfield si Proiectul Alice.
Aşa că, oameni, orice vă aşteaptă acolo, e bine să ştiţi un singur lucru.
Veţi avea parte de lupta vieţii voastre.
Best watched using Open Subtitles MKV Player