"Cel mai mare duşman se ascunde în ultimul loc în care ai căuta."
"Singurul mod prin care devii mai deştept e dacă joci cu un adversar mai deştept."
"Prima regulă a afacerilor, protejează-ţi investiţia."
"Războiul nu poate fi evitat decât în avantajul duşmanilor tăi."
Traducerea şi adaptarea : BRiLi @ www.titrări.ro
Un singur lucru am învăţat în ultimii şapte ani...
În orice joc sau escrocherie, întotdeauna e un adversar
şi întotdeauna e o victimă.
Şmecheria e să-ţi dai seama când devii cel din urmă,
pentru a deveni primul.
Trebuie să ne mai ocupăm de o problemă şi e al tău.
Nu vreau să mă bântuie, Paul.
Îngroapă acţionarul adânc.
Azi ai auzit pentru ultima dată de el.
Cazinoul va fi al tău până dimineaţă.
Apropo,
Jake Green a ieşit astăzi.
Şapte ani trec repede, nu?
Pune pe cineva să-l supravegheze o vreme.
Dorothy Macha,
omul responsabil pentru condamnarea mea...
Omul care îţi dă sentinţa la moarte
mai repede decât poţi da o solniţă.
Cât de adânc l-ai îngropat pe acţionar, Paul?
Adânc.
Eşti sigur că e o idee bună?
Trebuie să ne plătească ceva, nu?
Ai mai mulţi bani decât poţi cheltui.
Numai la asta te gândeşti.
Ne e dator amândurora.
Acum trebuie să plătească.
Cauza şi efectul.
Dar trebuie să plătească.
Trebuie să plătească ceva.
Orice.
Vreau să-l văd cum se agită.
Fiecare om are o slăbiciune.
A lui...
Mai degrabă mănâncă o tonă de rahat decât să arate prost în public.
Macha a fost ocupat construindu-şi un imperiu,
şi s-a descurcat bine.
Foarte bine.
Nu m-a văzut de nouă ani,
dar o să ştie că sunt aici înainte să trec pragul.
French Paul, săpătorul lui de morminte.
O să-i spună să mă dea afară pe uşa pe care am intrat.
Dar îl cunosc pe Macha.
Nu o să mă trimită nicăieri
până nu demonstrează audienţei că el încă mai e şeful,
aruncându-mi o mână de vorbe cu gust de gloanţe.
Îmi pare rău, domnule. Masa e închisă.
Trimite-l sus.
Nu cred că e o idee bună, domnule D. A devenit mai bun.
Mult mai bun.
Toate mesele sunt închise.
Trimite-l sus, Paul.
Cum am spus, fiecare om are o slăbiciune.
A mea? Nu-mi plac spaţiile strâmte.
20.
Stai puţin.
Urcăm pe scări, Billy?
Vrei să urci 20 de etaje, Jake? Nu te prosti.
Nu-mi place să mă simt închis.
Niciodată nu mi-a plăcut şi nici n-o să-mi placă.
De ce să facă un om ce nu-i place?
Jake, dacă vrei să urcăm pe scări, atunci urcăm pe scări.
Întotdeauna ai de ales.
Ce au scările?
Haide. O să fii bine.
Acum trebuie să-mi petrec următoarele două minute tremurând,
transpirând ca o drogată în timp ce-şi prepară doza.
Trebuia să urc pe scări,
pentru că devine foarte înghesuit aici.
Mă tem că nu se poate decât doi la masă, domnule Green.
Freddy, ai terminat.
Luaţi loc, domnule Green.
Au auzit că v-aţi descurcat bine.
Împotriva tuturor şanselor.
Aşa se spune,
cu cât e lupta mai grea, cu atât mai dulce e victoria.
Am fost avertizat că dacă vă las să intraţi la această masă,
s-ar putea să regret.
Se spune că aţi devenit foarte ambiţios la maturitate
şi că doriţi să puneţi mâna pe o afacere...
O afacere ca a mea.
Dar amândoi ştim ce eşti, nu-i aşa Jake?
Eşti un om care are nevoie de un stăpân.
Eşti un angajat.
Mi-e ce-mi iasă?
Plăcerea de a face unui vechi angajat o favoare,
amintindu-i de poziţia pe care natura i-a selectat-o.
Rade, cât ai?
Ce te interesează?
Jucăm pentru ei.
Te-a încolţit, Rade.
Nu merită un atac de cord. Acceptă.
Joc pentru un 10.
Îţi place să rişti în stil mare, nu-i aşa Rade?
Merg pe roşu.
Foarte impresionant, domnule Green.
Mânuiţi talentele cu mare îndemânare.
Plăteşte-i omului, Billy.
Va trebui să mă înveţi şmecheria asta cândva.
Accept.
Jucăm pentru tot ce ai pe masă.
Nu e nici o problemă, nu-i aşa, domnule D.?
Ai o gură mare pe un cap mic, scumpule.
Merg pe violet.
Accept.
Haide.
Domnule Green?
Domnul Macha ar aprecia dacă v-aţi întoarce la masă.
N-am terminat încă cu el.
Acum ar fi un moment bun.
Cred că e timpul să mergem, nu Jake?
- Scuzaţi-mă. - Amice, tocmai ieşeam.
Relaxează-te.
Ai probleme, domnule Green. Noi te putem ajuta.
Mulţumesc.
O iau pe scări.
Corpul nu mai ascultă de creier.
Ar trebui să simt durere, dar creierul a îngheţat,
prins într-un joc de cuvinte încrucişate pe care nu-l poate rezolva.
A fost omul cu cartea.
Cum a ştiut ceea ce nu putea şti?
A avut noroc, domnule D. Asta a fost tot.
Dă-l dracului de noroc! Omul ăla e un pericol.
De când a ieşit din închisoare, a făcut o avere.
E mulţumit de asta.
A primit ce şi-a dorit.
Sunt sigur că n-o să mai auzim de el.
A înghiţit şapte ani, Paul. Şapte ani n-au un gust prea bun.
Să nu-mi mai amintesc de accidentul cu soţia fratelui său.
Şi ce mama naibii înseamnă "N-am terminat încă cu el"?
Scapă de el.
Şi nu vreau s-o dai în bară.
Nu vreau drogaţi care să se creadă mari mafioţi.
Ia-l pe Sorter şi pe Slim Biggins,
fă-o repede şi în linişte.
Nu ştim care a fost cauza leşinului,
dar am făcut câteva analize de sânge
şi o să avem rezultatele în câteva ore.
E un miracol că nu aţi păţit nimic de la căzătură.
Pot să plec?
După ce vă îmbrăcaţi.
O să vă sunăm să vă comunicăm rezultatele.
Bine. Îl duc eu înapoi.
Billy, tu du-te acasă. E târziu.
Încetişor, bine?
Jos!
Mişcă!
- Joe! - Jake!
- Joe! - Du-te. Pleacă de aici!
Intră în maşină!
- Hai! - Dar...
Intră în maşină.
Dacă voiam să te omor, te împuşcam până acum.
Stai în spate şi ţine-ţi gura.
A apărut din nou.
Urmărind dezastrele aşa cum durerea urmăreşte plăcerea.
Ce?
A ratat?
Sorter nu ratează niciodată.
Nu ştiu ce s-a întâmplat.
Ceva nu a mers bine.
L-am avut în bătaia armei...
De trei ori.
Tu nu ratezi niciodată, dar de trei ori.
Cineva l-a avertizat că venim.
Ceva nu e în ordine aici.
Da, cu siguranţă ceva nu e bine.
Nu mă enerva, Slim.
Poate l-am ratat pe el, dar pe tine nu te ratez, nu de la distanţa asta.
Poate e mai bine să-ţi vezi de drum.
Doreen, domnul Green.
Domnule Green, Doreen.
Bună dimineaţa, domnule Green.
Avi.
Domnul Green.
Domnule Green, Avi.
Ia loc.
Am aflat că sunteţi un mare jucător.
Şi eu sunt puţin împătimit.
M-am gândit că poate jucăm câteva runde.
Cred că ar trebui să-mi spui ce se întâmplă, nu crezi?
Avem rezultatele analizelor de la spital.
Nu e important cum le-am obţinut.
Ceea ce e important e,
ce au ele de spus.
O să muriţi în următoarele trei zile de o boală foarte chinuitoare
care v-a contaminat sângele şi organele.
Mulţumesc, băieţi.
Vă caut eu în legătură cu asta, bine?
Domnule Green.
Acordă-mi 30 de secunde şi apoi poţi pleca.
Cu cât asculţi mai mult, cu atât mai dulce e durerea.
30 de secunde.
V-am salvat viaţa deja o dată. Data viitoare nu va mai fi gratis.
O să vă ajutăm cu două condiţii.
Aceste condiţii nu sunt negociabile.
Mă ia de prost.
Prima condiţie...
O să te stoarcem de bani.
Trebuie să amanetezi un magazin de animale înainte să mă storci pe mine, prietene.
O să ne dai toţi banii pe care-i ai.
E o escrocherie.
E normal să ai cumva impresia că eşti escrocat,
dar gândeşte-te mai bine
şi o să-ţi dai seama că nu e o păcăleală.
A doua condiţie...
O să faci cum îţi spunem, fără comentarii suplimentare.
Asta cuprinde şi răspunsurile la orice întrebare care-ţi e adresată.
Nu ai mult timp.
Iar sincer, nu prea ai de ales.
Cel mai probabil lucru care-ţi vine în minte e să afli şi o a doua părere medicală.
Macha şi-a desfrânat legiunile.
Te putem proteja de pericolele care te pândesc.
Asta e propunerea noastră.
Ai trei ore ca să hotărăşti.
După asta, nu o să te putem ajuta.
Crede că o să mă despart de banii mei trudiţi
pentru un set de analize falsificate?
Nu prea cred. Nu astăzi.
Mă tem că nu am veşti bune, domnule Green.
S-au gândit bine la asta.
Sunt deştepţi.
Deştepţi ca o pereche de pantofi.
Cred că e şi ea implicată.
Aşa au pus mâna pe rezultate.
Trebuie să găsesc pe cineva la care nu puteau ajunge.
Jake...
Nu mi-e uşor să-ţi spun asta.
Ai o boală de sânge rară.
Cum au ajuns la el?
E şi el implicat.
Mai mult de 2-3 zile, nu cred...
- Cu cât te-au plătit? - Poftim?
- Cine? - Cu cât?
Despre ce vorbeşti?
Ai cinci secunde.
Cinci.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
- Patru. - Eu...
- Trei. Doi. - Nu ştiu!
Nu ştiu despre ce vorbeşti!
Atunci când câştigi, cine se gândeşte la pierdere?
Dar atunci când eşti confruntat cu ce am eu în faţă,
o nouă realitate rece se iveşte.
Un lucru pe care-l ignorăm...
Nu ai cum să câştigi.
Singurul lucru care e garantat atunci când intri în acest joc
e că o să pierzi.
E doar o problemă de timp.
Am făcut o greşeală.
Tu nu ratezi niciodată. De ce acum?
Şi de ce de trei ori?
Am avut o presimţire.
Presimţire?
Nu sunt sigur dacă te plătesc să ai presimţiri, nu-i aşa, Sorter?
Te plătesc pentru că eşti cel mai bun din branşă.
De ce ai lăsa presimţirile să intervină în relaţia asta?
Ascultă-mă.
Rapiditatea a devenit într-un fel o problemă,
aşa că dacă poţi să ţii în frâu presimţirile
până ce îndeplineşti misiunea,
ţi-aş fi foarte recunoscător.
Crezi că poţi face asta pentru mine?
Sigur.
Apreciez.
Dacă am învăţat un singur lucru despre experţi,
e că aceştia sunt experţi în toate.
Dacă există o regulă, o poţi ocoli.
Dacă există o lege, o poţi încălca.
Iar de acum înainte, o să încalc orice regulă,
pentru că oamenii disperaţi
fac lucruri disperate.
Banii lichizi rămân rege, nu?
Bancnote noi. Nu sunt prea multe la noi în oraş.
Iubesc bancnotele noi.
Reprezintă speranţa.
Uite ce curată şi dreaptă e.
Chiar miroase a mândrie.
Munca ta începe acum.
Tu o să conduci.
Noi suntem,
şi îmi cer scuze pentru denumirea dramatică,
cămătari.
Oamenii ne urăsc şi se tem de noi la fel cum şi tu
o să înveţi să ne urăşti şi să te temi de noi.
Ştim cât de mult îţi iubeşti banii,
şi nu o să fie uşor să-i vezi cum îţi scapă printre degete,
pentru că banii tăi o să fie cei pe care-i voi împrumuta.
Nu spui nimic.
Tu ţii geanta, iar dacă dăm din cap, o laşi pe masă.
Nu a mai rămas nimic.
E o poveste foarte tristă, domnule Horowitz.
Dumneavoastră şi colegii aveţi simpatia mea.
Poate sunt escrocat.
Poate sunt luat de prost.
Ne scuzaţi pentru că v-am cerut să aflăm motivul împrumutului,
dar trebuie să ne alegem foarte atent clienţii.
Ei spun că sentinţa a fost pronunţată, actele au fost semnate.
Şi atunci? Ce rost are?
Ideea e că asta e singura opţiune.
Dacă mai baţi din degete la mine, sar la tine şi ţi le rup.
Ştiţi dobânda noastră, nu?
Şi politica?
Nu vreau să vă jignesc, dar aveţi o reputaţie.
Nu aş vorbi acum cu voi dacă aş fi avut altă soluţie.
E un lucru ciudat,
dar tot nu pot să le dau drumul.
Ştiu că nu-i pot lua cu mine,
aşa că de ce mă doare?
De ce mama naibii mă doare?
Linguşindu-i pe cei doi ticăloşi
n-o să facă asta mai suportabil.
La ce m-am înscris?
Încerc să văd un înţeles.
Nu acum,
pentru că nu are sens.
Atârnă creierul în cui o vreme.
Oricum mă bagă numai în belele.
Ştiu doar că dacă începi o treabă, trebuie să o duci până la capăt.
În trei zile o să-i avem.
- Vă promit. - Bineînţeles.
Ai dreptate.
Ideea lor de discreţie e să aleagă un motel
ai cărui clienţi sunt doar drogaţii şi negrii.
Simte-te ca acasă.
O să te contactăm noi.
Nu-l putem vedea pe Gold.
Ce tot spui? Aştept aici de o oră.
Ei sunt cei care au cerut întâlnirea!
Se pare că nimeni nu-l vede pe Gold. Ne vedem cu unul din reprezentanţii lui.
Walker.
- Lily Walker? - Da.
Domnule Macha, nu cred că ne-am cunoscut.
Eu sunt doamna Walker.
Lucrez pentru domnul Gold. Vă deranjează dacă facem câţiva paşi?
Nu...
Am înţeles că aţi fost contractat
să faceţi unele treburi pentru noi.
Am crezut că e o idee bună dacă stăm puţin de vorbă.
Să fiu sigură că înţelegeţi seriozitatea
lucrurilor pe care le-aţi acceptat.
Da, înţeleg.
Totul e aranjat. Data nu s-a schimbat.
- O să aduc praful până vineri. - Bine.
Domnul Gold se bazează pe tine, iar el trebuie să mulţumească anumiţi oameni.
Am auzit că s-ar putea să aveţi unele probleme.
Nu...
Nu ne place publicitatea, domnule Macha.
Nu, nici mie.
Nu o să vă dezamăgesc. N-o să-l dezamăgesc pe domnul Gold.
Deci ne-am înţeles?
Domnul Gold nu mai acordă timp.
Sau a doua şansă.
O zi bună.
Uite banii.
Şi acum?
Ia loc.
Trebuie să ştim cât ai stat închis şi cu cine ai stat.
- De ce? - De ce?!
Înţelegerea e ca noi să punem întrebările.
În puşcărie am avut două opţiuni...
14 ani în regim normal sau 7 ani la izolare.
Am ales izolarea.
Am petrecut 20 de ore pe zi închis între doi puşcăriaşi.
Erau acolo de atâţia ani încât nici nu mai ţin minte.
Unul era un maestru al şahului, celălalt era un maestru al escrocheriilor.
Nu se văzuseră şi nu vorbiseră niciodată unul cu celălalt,
dar parcă erau căsătoriţi,
ştiau foarte multe lucruri unul despre celălalt.
O dată pe zi, căruciorul cu cărţi era împins pe hol
de doi gemeni condamnaţi pentru crimă,
care împingeau la cărucior de 22 de ani.
Vecinii mei notau mişcările de şah
şi conceptele de escrocherie
pe foile cărţilor bazate pe subiecte ca
Astrofizica Teoretică
şi Matematica Mecanicii Cuantice.
Le foloseau la escrocheriile lor.
Eu interceptam cărţile
pentru că eram la mijloc.
O combinaţie periculoasă,
şahul şi escrocheriile.
Ei erau închişi acolo de 10 ani, fără nici o modalitate de recreere,
n-aveau nimic de făcut decât să se gândească cum să-şi fure unul altuia piesele.
Da, se gândeau.
Se gândeau serios.
Aveam impresia înainte să intru că eu eram un ticălos deştept,
dar băieţii ăia doi erau de talie mare.
Escroci de primă mână.
Ambiţia lor era să creeze escrocheria perfectă
şi să câştige ultimul meci,
întotdeauna gândeau mai repede, gândeau la scală mare.
Într-un final au crezut că au descoperit formula pentru escrocherie.
Formula pentru a câştiga cel mai mare câştig.
Acea formulă.
Nu am înţeles profunzimea ei,
dar ei erau siguri că e adevărată, iar eu îi credeam.
După aceea, au avut dreptate în toate privinţele.
Apoi s-au gândit că şi-au făcut timpul
şi ar fi cazul să părăsească strâmtoarea propriilor celule.
Nici nu se gândeau la fier şi beton.
Iar eu nu mă îndoiam de ei.
Oricum primeau ce voiau.
Le miroseai mâncarea prin 12 cm de beton.
Nenorociţii ştiau că asta mă înnebuneşte.
Nenorociţilor.
O să plecăm toţi împreună. Aşa mi-au jurat...
"Te luăm cu noi, Jake."
Am avut încredere în ei. Nu m-am îndoit nici o secundă.
A doua zi, dispăruseră fără urmă.
Toată săptămâna, autorităţile au întors celulele pe dos.
Nu au găsit nici o dovadă a existenţei lor, cu atât mai puţin a evadării.
Pur şi simplu s-au evaporat.
Şah.
Doi ani mai târziu am ieşit,
dar cei doi ştiau totul despre mine.
Totul.
Toate micile mele secrete...
Câţi bani aveam şi unde-i ţineam.
Nenorociţii m-au curăţat.
Nu mi-au lăsat nici bani de şosete, decât un bileţel.
Regula numărul unu.
"Singurul mod prin care devii mai deştept e dacă joci cu un adversar mai deştept."
Dar aveam formula lor,
şi a funcţionat.
Chiar a funcţionat.
Nu-ţi prea e de folos acum, nu?
Şah mat.
Trebuie să plece.
Dă-i adresele.
De ce lungesc asta?
Pot să mă cureţe dintr-o lovitură.
Vor să sufăr.
Nemernicii ăştia bolnavi mă fac să plătesc
pentru propria mea durere.
O parte din mine moare de fiecare dată când mă gândesc la asta.
Au găsit o slăbiciune,
m-am prins nepregătit, cu mâinile la spate şi legat la ochi,
ambalat, împachetat şi prăjit,
fiert, bine gătit,
bagă furculiţa în mine să vadă dacă sângerez.
Şah mat.
Eşti bun la jocul ăsta.
Blocat într-un şanţ între Iad şi un zid de beton.
Vreau doar puţină linişte.
Unde eşti?
La casa bătrânicii.
Îi are?
Bineînţeles că nu-i are.
Abia dacă mai are puls.
De unde naiba o să facă femeia asta rost de atâţia bani?
Atât ne datorează. Are mobilă?
Nu.
Ia câinele.
Nu iau câinele.
Atunci ia televizorul.
Televizorul nu merge.
Atunci mişcă-te încoace.
Cum poţi să dormi noaptea?
Cum merge?
Întreabă-l pe om.
Nu mulţumesc, scumpo.
Timpul a trecut. Să mergem!
Domnule Green. Nu te-ai grăbit.
Ai luat ceva de la bătrânică?
Nu.
Ai luat ceva de la Horowitz?
- Nu. - De ce nu?
Pentru că nu-i avea.
Uite ce, ori plăteşte el, ori plăteşti tu.
Oricum eu plătesc.
Nu face pe isteţul.
Uite ce e,
nu te trimitem să lustruieşti clanţele.
Trebuie să rezolvi ceva.
Doreen, ia-i maşina.
Vii cu noi.
Ce-i asta?
Unde era paza?
I-au gazat. I-am găsit legaţi.
Ţine-te bine, domnule Green.
Era un seif Hermann & Ziegler de 12 tone, domnule D.
Era imposibil de spart.
Evident nu a fost imposibil de mutat, nu-i aşa, Paul?
De ce să-l fi luat cineva?
Nu foloseam seiful ăla, nu-i aşa, Paul?
Şah mat.
Cum naiba ai făcut asta?
Paul?
De obicei, nu.
Praful lui Sam Gold era înăuntru. A sosit ieri.
Nu, Paul. Te înşeli.
Mai spune-mi o dată.
Dobitocul dracului.
Chestia asta o să-l tulbure.
De mama dracului căuta pe proprietatea noastră?
De ce nu mă violezi direct, Paul?
Adună trupele.
Rupeţi câteva oase, răniţi câţiva oameni.
- Vreau rezultate. M-ai auzit? - O să mă ocup de asta.
Bineînţeles că o să te ocupi de asta.
Cuvântul "Scuze" nu există în vocabularul lui Sam Gold.
Suntem ca şi morţi până îndrepţi situaţia.
- Ai înţeles? - O să mă ocup de asta.
Nu, te-am întrebat dacă ai înţeles?
- Da. - Ar fi bine.
Între timp, mai fă rost de praf.
Nu mă interesează de unde vine sau cât costă. Fă rost de el.
Un singur om ne poate aduce o aşa cantitate într-un timp aşa scurt.
Cine?
Lordul John.
Nici de-al dracului.
Nu am de gând să hrănesc competiţia.
E de două ori peste preţul pieţei.
Vii la noi să faci afaceri
şi nu ai bani.
Îmi pierzi timpul.
Fat Dan, spune-i sugaciului să iasă din biroul meu.
Trimite-l la un bar de homosexuali.
Îmi pare rău, nu te putem ajuta, domnule Paul.
Tony o să vă conducă afară.
Bine, aşteaptă.
Aşteaptă.
Sunt pregătit să vorbim.
Să vorbim.
Acum crede că am timp de stat la vorbă?
Spune-i să se ducă la o târfă pensionată şi să stea de vorbă.
Pete, dacă vrea să vorbească,
să se ducă să vorbească cu cel care i-a făcut pantofii.
Sunt prea ocupat să stau de vorbă.
Auzi, să vorbim.
Despre ce vrei să vorbim?
- Ia-l. - Ce?
Am cumva un deja vu, Paul?
Nu ţi-am spus să-l iei?
Sunt legat de Sam Gold!
Domnul Magie Neagră!
Domnul "Eu conduc jocul" Gold!
Nu de un şmecher de cartier cu un briceag pe post de protecţie.
Gold nu acordă a doua şansă, Paul.
Vreau să intru şi vreau să fiu recompensat.
Ai înţeles?
Paul?
Când faci schimbul,
să fii atent la nemernicul ăla lacom şi infatuat.
Au acceptat preţul?
Da.
Bine.
Cred că sunt disperaţi.
Aranjează tranzacţia, Dan.
Dă-i treaba lui Skinny Pete.
Skinny Pete.
Spune-i să ia destule arme la el
încât să cureţe orice ratat.
Încă ceva.
Să n-ai încredere în câinii ăia.
Dacă te fac să zâmbeşti,
o fac doar pentru a-ţi fura comoara.
Dacă întreabă cineva,
nu vorbeşti limba.
După tine, domnule Green.
O iau pe scări.
Care e problema, domnule Green?
Nu-mi plac lifturile.
- De ce ţi-e teamă? - Eşti surd?
Ţi-am spus că nu-mi plac.
Nasol, pentru că o să te urci în el.
Mai târziu în acea seară.
Totul?
Dacă vrea război, îi dau eu război!
Nu cred că a fost Lordul John, domnule D.
Şi-ar fi dat seama că l-aţi fi căutat.
Şi nu se înşeală, nu-i aşa?
Pentru că exact asta o să fac.
Macha ne-a întins o cursă,
iar tu ai adormit în mijlocul ei.
De ce nu te-ai aşteptat la asta, grasule?
O iau pe scări.
Înainte să facem ceva, domnule D.,
trebuie să-i dăm praful lui Sam Gold.
- Nu porniţi războiul cu Lordul... - Taci dracului din gură!
- Eu cobor. - Nu pleci nicăieri.
Puteam la fel de bine să i-l dăm noi.
- Ba nu. - Ţi-am spus să stai aici.
Scapă de Lord
şi o să suporţi consecinţe.
Ţi se pare ţie că îmi pasă de consecinţe?
- O iau pe scări. - Nu pleci nicăieri!
Tâmpitule, ascultă-mă!
Uită-te la mine!
Crezi că mi-e frică de consecinţe?
- O iau pe scări! - Ascultă-mă!
Stai jos. Treci în spate.
Dacă-ţi mai deschizi gura o singură dată,
o să-ţi zbor creierii!
- Dă-l în mă-sa! - Dă-l în mă-sa.
- Dă-le dracului de consecinţe! - Dă-le dracului de consecinţe.
Dă-i dracului pe toţi.
Dă-i dracului pe toţi!
- Ţi se pare cumva că mi-e frică? - Nu.
M-ai înţeles? Spune.
Lou, ce se întâmplă?
Am ajuns.
Au ajuns.
- Câţi sunt? - Şase oameni.
Facem schimbul în camera alăturată.
Facem tranzacţia în camera de lângă.
Când faceţi schimbul?
Mai sunt...
- Zece minute. - Zece minute?
Zece minute.
Să n-ai încredere în gălbejiţii ăia.
N-am încredere în nimeni.
Lou?
Spune-mi ceva, nenorocitule,
sau te omor cu mâna mea.
Consecinţele mă pot pupa în fund!
Mi-au furat şi ceasul.
Nu te îngrijora. Îţi cumpăr eu unul nou când o să te îngrop!
Asta a devenit o problemă majoră, Avi.
Nu există probleme, domnule Green.
Doar situaţii.
Treziţi-vă, nenorociţilor.
Treziţi-vă. Praful a dispărut.
Îmi pare rău, Frate.
Trezeşte-te, domnule Green.
Şah mat.
Cum?
Cum ce?
Te-am ţinut în viaţă, acum poţi să-mi spui.
Cum de tot câştigi?
Foarte simplu.
Tu faci toată munca grea, iar eu te ajut pe parcurs.
Ideea e ca eu să-ţi dau piese
şi să te fac să crezi că tu le-ai luat,
pentru că tu eşti deştept şi eu sunt prost.
În orice joc sau escrocherie întotdeauna există un adversar
şi întotdeauna există o victimă.
Cu cât victima crede mai tare că deţine controlul,
cu atât mai puţin o face.
Încet, o să se distrugă singur.
Eu ca adversar, îl ajut pe parcurs.
Asta e formula preţuită?
Formula are o profunzime infinită în eficacitatea şi aplicarea ei,
dar e uluitor de simplă şi complet consistentă.
Prima regulă a oricărui joc sau escrocherii.
Singurul mod prin care devii mai deştept e dacă joci cu un adversar mai deştept.
A doua regulă.
Cu cât e mai dificil jocul,
cu atât e mai dificil adversarul.
Dacă adversarul e foarte bun,
o să-şi aducă victima într-un mediu pe care-l poate controla.
Cu cât mediul e mai mare, cu atât e mai uşor controlul.
O să arunce osul câinelui,
o să găsească punctul slab,
o să le dea doar puţin din ce cred ei că vor.
Şah.
Aşa că adversarul îşi distrage simplu victima
consumându-i pe propria lor cheltuială.
Şah.
Cuvântul "şarpe" îmi vine în minte.
Nu te înşeli.
Devii mai deştept doar dacă joci cu un şarpe.
Cu cât e mai mare şi mai veche şmecheria,
cu atât e mai uşor de aplicat,
bazată pe două principii.
Ei cred că nu poate fi aşa veche,
şi cred că nu poate fi aşa mare
pentru ca atâţia oameni să cadă în ea.
Eventual, când adversarul devine deziderat şi îndoielnic,
înseamnă că investiţia victimei,
dar şi inteligenţa acesteia e pusă la îndoială.
Nimeni nu poate accepta asta,
nici chiar faţă de ei înşişi.
Şah mat.
Nu mă mai joc cu tine.
Întotdeauna o să găseşti un adversar bun
în ultimul loc în care l-ai fi căutat.
Ştii mai multe şmecherii decât un circar,
nu-i aşa, domnule Green?
E totul bine?
Pot să te audă?
Două minute.
Eşti bine?
Pleacă de acolo Jake, cât de repede poţi.
A trebuit să caut mult până am găsit pe cineva care să vorbească.
Ei sunt ultima soluţie.
Atunci când nici un alt cămătar nu îi împrumută,
apar băieţii tăi.
L-au călcat pe Gold pe degete, iar el nu s-a atins de ei.
- Pe Gold? - Da.
Acel Gold.
Sam Gold.
Domnul Secret.
Domnul Dubios.
Domnul Mister.
Pleacă de acolo.
Pleacă de acolo, Jake.
Nimeni care l-a supărat pe Gold nu mai trăieşte.
Nimeni în afară de prietenii tăi.
E ceva ciudat la mijloc dacă Gold nu se atinge de ei.
E ceva ciudat la mijloc dacă Naşul nu se atinge de ei.
Nimeni nu-l vede pe Gold,
dar Gold îi vede pe toţi.
Semnalele de fum spun
să se ferească de ei ca de un glonţ supărat.
Spune-i prietenului tău să plece de acolo.
Jake, pleacă de acolo.
Să plece de acolo.
Pleacă de acolo.
Mâine!
Eşti mai rău decât o placă stricată.
"Mâine, mâine."
Mâine n-o să vină niciodată, nu-i aşa?
Se încălzeşte afară.
Zack, loveşte-l. Vezi dacă-l face asta să vorbească.
Vrei să te joci de-a şeful?
Eu m-am ocupat de Horowitz. E rândul tău.
Schimbare de planuri.
Văd ce urmează.
Dă-l domnului Green.
Domnule Green.
Împuşcă-l pe Fred pentru mine.
Nu să-l omori, prostule.
Doar în spatele rotulei.
Nu-l împuşc pe Fred, Zack.
Câteodată, o voce fragedă îţi spune să te gândeşti mai bine.
Ţi-am spus, Avi.
N-a avut niciodată curaj.
N-o să aibă niciodată ce e necesar.
E mai uşor decât crezi.
Doar apeşi uşor.
Ca pe un tub de pastă de dinţi.
Cine mama naibii sunteţi voi doi?
Nu poţi să vezi ce e chiar în faţa ta.
Ar trebui să fii tare,
rece şi de neclintit.
Şi tu tot n-ai încredere în noi?
Împuşcă-l în rotulă. Datoria trebuie plătită.
Câteodată e mai bine să asculţi.
Ridică-te, Fred.
Haide. Pleacă.
Nu poate face asta, Jake.
Atunci de ce nu-l opreşti, Avi?
Ce dracului ştii tu?
Împuşcă-l pe nemernic.
Doar un pas, Avi.
Aşa cum apeşi pe o pastă de dinţi.
Realizezi ce faci, domnule Green?
Stai puţin, Jake.
Nu ăsta e planul.
Asta nu o să se termine bine.
Doar un pas, Avi.
Trezeşte-te, domnule Green.
Da?
Felicitări, domnule Green.
Au trecut numai trei zile până te-ai trezit.
Cred că eşti programat la control.
Te-au prins oamenii răi?
Nu există oameni răi, Rachel.
Ba da. De asta prietenul tatei are grijă de noi.
N-o lua în seamă.
Ce-ar fi să fii o fetiţă bună?
Du-te şi adu-i unchiului Jake ceva rece de băut.
E puţină dezordine, nu-i aşa?
Lucrurile o să se clarifice singure.
Ea e bine?
Nu te preocupa pentru ea.
Ai grijă de tine.
Domnule Green, nu ştiu cum să vă spun asta.
Primele rezultate...
Probabil au fost eronate.
Nu ştiu cum să-mi cer scuze faţă de dumneavoastră.
Nu sunteţi un om aşa sănătos, dar cred că...
Trebuie să ne alegem clienţii foarte atent.
Ai ceva în tine despre care nu ştii,
ceva a cărui existenţă o s-o negi,
până o să fie prea târziu ca să mai poţi face ceva.
E singurul motiv pentru care te trezeşti dimineaţa.
Singurul motiv pentru care îţi suporţi şeful,
sângele, sudoarea şi lacrimile.
Asta pentru că vrei ca oamenii să ştie cât de bun,
de atractiv, de generos,
de amuzant şi de isteţ eşti în realitate.
Fie-ţi teamă de mine sau respectă-mă, dar te rog să mă consideri special.
Avem un viciu în comun.
Suntem dependenţi de asentimente.
Umblăm după o palmă pe spate
şi după un ceas de aur.
Ura...
Uitaţi-vă la băiatul isteţ cu insignă,
care-şi lustruieşte trofeul.
Străluceşte, diamant nebun,
pentru că noi suntem doar nişte maimuţe îmbrăcate în costum,
care cerşim asentimentul altora.
Dacă am şti asta, n-am mai face-o.
Dar cineva ne ascunde asta.
Iar dacă ai avea o a doua şansă, ai întreba...
De ce?
- De ce, ce? - De ce sunt în viaţă?
De ce mi-ai aruncat banii?
De ce nu ai vrut ca ei să ştie?
De ce nu ai vrut ca eu să ştiu?
O să afli în curând.
Şefule, am făcut unele cercetări în legătură cu Lordul John.
Am dat peste nişte turnători
care mi-au dat un nume.
Green.
Aşa e, Jake Green.
- Spune. - Lucrez pentru fratele lui.
Patrick.
Doi oportunişti, care aveau grijă de fratele lui.
Au devenit puţin prea lacomi.
Voiau să te impresioneze.
Bine, ia-l pe Sorter, pe Slim Biggins
şi destui oameni încât să eviţi o scuză.
Era şi timpul.
Ce imagine.
Bine că te-ai grăbit.
Începem să ne plictisim.
Trebuia să vă ocupaţi timpul cu o tură de înot.
Ciudat că spui asta.
Zack e un înotător pe cinste, nu-i aşa Zack?
20 de metri în 10 secunde.
Ne gândeam că poate e un record.
Vrei să încerci să-l depăşeşti?
Intră lângă noi.
Mă duc până sus să-mi iau bagajele şi cobor cât aţi clipi.
N-aş face asta în locul tău.
Şi de ce, Avi?
De ce crezi că stăm aici în ligheanul ăsta,
când puteam sta sus comozi,
uitându-ne pe canalul de nebunii?
Cât durează să primim cinci cafele
şi două cutii de pizza?
Eşti pe cont propriu, Jakey băiete.
Hai!
Tu să-i spui şefului.
De ce eu?
Pentru că tu eşti cel care a comandat pizza.
Elvis, vino încoace.
Dacă voiam oţet, comandam şi o porţie de cartofi prăjiţi.
Adu-mi ceva mai scump. Bine?
Domnul ăsta Green, ce a făcut?
Hamish.
E în regulă. Suntem între prieteni.
Haide. Ce ai pentru mine?
- Ce o să-i spun? - Asta e problema ta.
Dar ar fi bine să fie ceva bun.
M-am dus să-i iau...
...şi asta am văzut.
E o poveste fascinantă.
Am o întrebare pentru tine.
Cum?
- Cum, ce? - Cum, ce?
Erau şase de-ai noştri,
plus Slim Biggins, care face cât încă şase.
Câţi erau dintre ei?
- Unul. - Unul.
Deci, cum a reuşit el
să-l pună jos şi să ia arma
unui cvadruplu campion naţional la culturism,
să-l care jumătate de stradă,
să-l arunce peste un zid de trei metri,
iar apoi să-l facă să-şi înghită propria armă?
Capul jos!
Nu mişcaţi!
Lou!
Lou! Ce se întâmplă?
Nu ştiu!
N-o da în bară!
A fugit în bucătărie!
Nu aruncaţi armele!
Nenorociţii!
Ţine-l pe şef jos!
Uşurel şi cu grijă.
Frumuseţea e un înger distrugător.
Cum poate ceva aşa de frumos să fie atât de malefic?
Nici un înger nu e mai distructiv ca propria lăcomie.
La final, ea îi prinde pe toţi.
Cred că se pot descurca cu ea,
dar lăcomia e singurul şarpe care nu poate fi vrăjit.
Trebuia să-l omor
cu mult timp în urmă.
Mi-a spulberat degetul! Curva aia mi-a spulberat degetul!
Cine e?
Unde e Tony?
Tony Fericitul, omul Lordului John.
Nu mai arată aşa fericit acum, nu?
Nu te îngrijora, e cu asasina Cho Lea Nokaler.
Vezi dacă e moartă, Lou.
Lăcomia îi prinde pe toţi în final.
Nu te îngrijora. Nenorocitul...
Ai tras bine, Sorter.
Mă bucur să văd că îţi controlezi sentimentele alea.
Găseşte câţiva din băieţii Lordului John
şi fă-i să-ţi spună unde e praful meu.
Care e prima regulă a oricărui joc, domnule Green?
Singurul mod prin care devii mai deştept e dacă joci cu un adversar mai deştept.
Care e a doua regulă a oricărui joc?
Cu cât mai dificil e jocul, cu atât mai dificil e adversarul.
Formula e aceeaşi, dar unde se opreşte, domnule Green?
Unde se opreşte jocul?
Se opreşte atunci când începi să-mi oferi răspunsuri.
Nu-i lăsa să se joace cu mintea ta, Jake.
Eu mă joc cu mintea ta, domnule Green?
Ai auzit de atâta timp acea voce, încât crezi că e a ta.
Trebuia să o iau pe scări.
E o escrocherie.
Stai puţin, Jake. Nu aşa e planul.
Asta nu o să se termine bine.
Începi să crezi că e prietenul tău cel mai bun.
Ar trebui să creadă că adversarii lor le sunt cei mai buni prieteni.
Unde ar trebui să se ascundă un adversar?
În ultimul loc în care ai căuta.
Ştii cine e Sam Gold, domnule Green?
Acel Gold.
Sam Gold.
Domnul Dubios.
Domnul Mister.
Totul e aici sus.
Pretinde că e parte din tine.
Nimeni nu-l vede pe Gold,
dar Gold îi vede pe toţi.
Eşti într-un joc, Jake. Eşti în acel joc.
Toată lumea e în joc,
dar nimeni nu şi-a dat încă seama.
Iar toate astea...
Asta e lumea lui.
O deţine.
O controlează.
Am auzit destul. Începe să mă doară capul.
- Spune-i că te-ai săturat. - El îţi spune ce să faci...
- Gata, ajunge. - ...şi când s-o faci.
- Spune-i. - Am spus că ajunge, Avi!
Eventual, când adversarul devine deziderat şi îndoielnic,
înseamnă că investiţia victimei, dar şi inteligenţa acesteia
e pusă la îndoială.
Nimeni nu poate accepta asta.
Nici faţă de ei înşişi.
El e în spatele tuturor durerilor.
În spatele fiecărei fărădelegi comise.
Cum pot eu să fiu în spatele durerii şi a fărădelegilor,
dacă eu nici măcar nu exist?
Şi chiar acum,
îţi spune că nici nu există.
Nimeni care l-a supărat pe Gold nu mai trăieşte.
Nimeni în afară de prietenii tăi.
Te-am pus în confruntare deschisă cu singurul inamic care a existat vreodată.
Şi tu crezi că e prietenul tău cel mai bun.
Şi ei o să-şi protejeze cei mai buni prieteni
cu tot ce au.
Care e cel mai bun loc în care se poate ascunde un adversar?
În ultimul loc în care ai căuta.
Se ascunde în spatele durerii tale, Jake.
Îmbrăţişează durerea
şi o să câştigi jocul.
Cât de radical eşti pregătit să fii, domnule Green?
Ai mai mulţi bani decât poţi cheltui.
Doar la asta îţi stă gândul.
Banii lichizi se pare că rămân rege, nu-i aşa?
Cu cât mai multă putere crezi că ai în lumea lui Gold,
cu atât mai puţină putere ai în lumea reală.
Eşti tot în închisoare, Jake.
De fapt, nu ai plecat niciodată.
Aminteşte-ţi cine sunt Jake, se joacă cu mintea,
se joacă cu vorbele.
Tu ai vrut răspunsuri şi ei ţi-au dat ghicitori.
Cunoşti regulile.
Cu cât asculţi mai mult, cu atât mai dulce e durerea.
Ştie toate şmecheriile şi toate răspunsurile potrivite.
Nu-i lăsa să-ţi facă asta, Jake.
Nu-i lăsa să te întoarcă împotriva ta.
Nu dai pentru că e bine.
Dai pentru că asta-l răneşte.
Singurul duşman care a existat vreodată e unul etern.
E totul în ordine, domnule D.?
O să fie când o să te ocupi de siguranţa mea, Paul.
De ce umbli cu ziare în mână?
Pentru că sunteţi pe prima pagină în jumătate din ele.
Dacă nu vă supăraţi că vă întreb,
ce v-a apucat, domnule D.?
Masiva donaţie a lui Macha.
Asumă-ţi creditele.
Mă simt destul de bine.
Asumă-ţi creditele.
O să-mi asum creditele. N-o să afle niciodată.
Poate te surprinde Paul,
dar am şi eu o inimă.
Am veşti despre Green.
Ce?
În timp ce dormeaţi, noi am fost ocupaţi.
Jake!
Dacă oamenii Lordului John au ştiut unde e praful,
au luat asta cu ei în mormânt.
Ştim că Green e în spate.
Pe Jake Green îl vrei.
Spune adevărul!
El ţi-a luat praful, nu Lordul John.
Se joacă cu noi şi se joacă şi cu tine.
Râde de mine. Toţi râd de mine.
Nu se tem de mine.
Taci!
Trompetele au vorbit.
O să mă omoare. Sam Gold o să mă omoare.
Sunt un om mort.
Nimeni nu scapă de Sam Gold.
Ce au spus?
Spun că a auzit Sam Gold.
Cuvântul "Scuze" nu există în vocabularul lui Sam Gold.
Sunt legat de Sam Gold!
Domnul Magie Neagră!
Domnul "Eu conduc jocul" Gold!
Îţi pierzi minţile.
A auzit de problemele pe care ni le cauzează domnul Green.
E jenant.
Avem adresa fratelui său.
Ne putem ocupa de el.
Fă-l să vorbească. Fă tot ce trebuie.
Ia-l pe Sorter şi încă o armată.
Dacă îţi fac probleme, loveşte-i!
Să citesc despre asta în ziar!
Pune mâna pe Green şi adu-mi praful!
Du-te!
Aşteptăm pe cineva?
Răspund eu.
Te-am întrebat, aşteptăm pe cineva?
N-ar trebui să verifici mai întâi?
Dacă-l iubeşti pe tati, fi o fetiţă cuminte.
Ascunde-te în dulap.
Acum.
Verifică casa.
Ştii de ce suntem aici?
Am întrebat...
Ştii de ce suntem aici?
Aş avea o idee, da.
O să-mi spui?
Paul, îţi jur,
nu am nici cea mai mică idee unde e.
Se tot mută.
Jur.
Nu ştiu unde e.
E în regulă.
Aşa. E mai bine.
E mai bine. Da?
Tot nu te cred.
Nu poţi avea încredere în nimeni.
Nu pot avea încredere în nimeni. Urmăresc să mă distrugă.
Urmăresc să te distrugă.
Urmăresc să mă distrugă. N-am încredere în nimeni.
Nu pot avea încredere în nimeni.
L-am dezamăgit pe Gold.
O să termine afacerea...
Iar apoi mă termină pe mine.
Vine. Nici nu o să-l văd.
Vă caută o femeie, domnule D.
Spune că nu poate să aştepte.
Nu-mi spune numele ei.
Spune că lucrează pentru Gold.
Nu-mi spune numele ei. Oricine în afară de ea.
Cum o cheamă?
Walker.
Oricine în afară de ea.
Şi toată lumea credea că sunteţi un om dezgustător, domnule Macha.
Vine.
Domnul Gold vrea să vă trimită respectul său
pentru un gest aşa de inimos.
Dar se întreba...
- E o coroană. - E o blestemată de coroană.
Dacă tot aveţi timp să fiţi aşa generos,
de ce nu aveţi timp să încheiaţi afacerea?
Totul e sub control. Am nevoie de puţin mai mult timp.
Nu e deloc sub control, nu-i aşa domnule Macha?
Domnul Gold nu mai acordă timp.
Şi nu acordă a doua şansă.
O să auziţi de el.
O zi bună.
"O zi bună"? Ce dracului înseamnă asta?
Cu cine mă-ta crezi că vorbeşti?
Cu un golan de pe stradă?
Dacă vrea să mă întâlnească, trimite-l aici
şi o să vedem ce are de spus!
Îl omor. Îi omor pe toţi.
Pe el îl omor primul.
O să ne omoare el pe noi primul...
O să mă nenorocească.
Implor-o. Retrage-ţi cuvintele.
Retrage-le.
Implor-o, idiotule.
Stai! N-am vrut să spun asta!
"O zi bună"? Ce dracului înseamnă asta?
Asta înseamnă că o să-mi închidă jocul
şi eu nici nu o să-l văd.
O să fiu corect.
Ăsta...
E pentru tine.
Astea...
Sunt pentru mine.
O lovitură bună...
Şi ajungi la chiuvetă.
Gata, ajunge.
Mai întrerupe-mă o dată, Sorter,
şi o să ai de-a face cu mine.
E în regulă, scumpo.
Tati e bine. O să fie bine.
Îmi pare rău, scumpo.
Tati te iubeşte mult. Ştii asta, nu?
O să fie bine.
Spune-o cu mine.
Ascultă-mă, scumpo.
Nimic nu e adevărat, bine?
E doar un joc de-al adulţilor.
Uite ce vreau să faci...
Vreau să intri în dulap,
şi vreau să-ţi bagi degetele în urechi,
şi totul o să se termine înainte să-ţi dai seama.
Aşa e. Fă cum îţi spune omul, scumpo.
Pune-ţi degetele în urechi
- şi intră în dulap. - Sorter!
- Bravo. - Adună-te, omule!
Sorter!
Va trebui să luăm fata!
Bineînţeles.
Tot ce trebuie să faceţi e să veniţi s-o luaţi.
Ce facem aici?
Un ultim răsfăţ.
Ai o întâlnire.
Dă-i ce vrea.
Sunt sigur că o să fie foarte fericit.
Ne vedem curând.
Ce facem aici?
El e duşmanul, Jake!
Nu eu!
Foloseşte-te de duşmanul perceput pentru a-l distruge pe cel adevărat.
Nu asculta, Jake.
Ai o armă.
Foloseşte-o!
Nu-l trezi. Sufocă-l.
Pune-i perna pe faţă.
Hai să-l sufocăm.
El ţi-ar face-o ţie, Jake.
Dacă nu poţi s-o faci, atunci nu eşti un om liber.
Eşti controlat.
Controlat.
Om liber.
Jake, trezeşte-te!
Domnule Macha... Nu o face.
Îmi pare rău că v-am trezit. Vă rog să mă ascultaţi.
Cine eşti?
Domnule Green?
Domnule Macha. Vă rog. Îmi pare rău că v-am trezit.
Ascultaţi-mă.
Îţi pare rău. Ascultă cum sună!
Am venit să-mi cer scuze.
Iertaţi-mă pentru lucrurile pe care le-am spus
şi pentru că v-am păcălit la bani.
Nu judecam limpede.
Taci. Nu, mai e timp.
- Împuşcă-l pe nemernic. - Haide, împuşcă-l.
El încearcă să te omoare. Ţi-a omorât prietenul.
Împuşcă-l ca pe câine.
Aşa e mai bine, Jake. Ai din nou controlul.
Fă ceea ce trebuie. Ocupă-te de duşman.
Ocupă-te de afaceri.
Foloseşte toate mijloacele posibile să-i induci durerea
- şi provoacă duşmanul. - Taci!
- Nu! - Trezeşte-te, Jake!
- Nu! - Ce faci, Jake?
Las-o, Jake!
Te târăşti.
Acum am realizat că sunteţi un om de temut şi de respectat.
Nu te mai târî.
Unde-ţi e mândria?
Unde-ţi e mândria, Jake?
- Am făcut o greşeală, domnule Macha. - Taci!
V-am subestimat puterea şi intelectul.
- Vreau să... - Taci!
Vreau să-mi iertaţi naivitatea.
Oriunde nu vrei să te duci, acolo ai să-l găseşti.
De ce ţi-e frică, domnule Green?
De ce-ţi faci asta, Jake?
Prea strâmt, Jake.
Trebuie să ieşi.
Uită-te la spaţiul ăsta îngust, Jake.
Jake!
- După tine! - Nu, nu, nu!
- Jake... - Opreşte-te.
- E strâmt, Jake. - Mi-e frică.
- Trebuie să ies! - Te aud.
Te aud.
- Ce? - Te aud.
Te-am prins.
Ai ascultat de cealaltă parte, nu-i aşa, Jake?
Ai ascultat de oameni care-ţi vor răul.
- De oameni noi! - Nu de prieteni vechi ca mine.
- Oameni în care n-ar trebui să te încrezi. - Suntem cei mai buni prieteni, Jake!
- Vrei să scapi de mine? - Ştii cum e viaţa fără mine?
- Nu ştii cum e viaţa fără mine. - Ştii cum e viaţa fără mine?
Nu! Pentru că nu există una.
Scapă de ei, Jake. Pentru totdeauna.
Ei sunt duşmanul, nu eu.
Ei sunt noi, eu sunt vechi!
Eu rămân, ei pleacă!
- Eu spun, tu faci! - Eşti slab fără mine.
Noi. Suntem noi împotriva lor, Jake.
Noi împotriva lor.
Vin după tine.
Vrei să scapi de mine, aşa-i?
Aşa-i?
Vrei să scapi de mine?
De mine?
Sunt tot aici, Jake!
Ai venit aici fără mine?
Nu...
Ştii de ce?
Eu sunt tu.
Tu nu eşti eu.
Cea mai mare escrocherie pe care a făcut-o
a fost să te facă să crezi
că el e tu.
Tu nu eşti eu.
Eu sunt tu!
Tu nu eşti eu.
Haide!
Cel mai bun prieten al tău!
Eu sunt tu!
Nu mă controlezi.
Eu te controlez.
Vii la mine în casă
cu o armă încărcată?
Vorbeşti cu mine
ca şi cum aş fi un idiot?
Care-i jocul tău?
Spune-mi.
Spune-mi...
Sau te omor ca pe câinele care eşti.
Teme-te de mine.
Teme-te!
Teme-te de mine.
Teme-te.
Prietenii tăi sunt aproape, dar duşmanul e şi mai aproape.
Ştii ce e elegant la jocul ăsta, Jake?
Nimeni nu ştie unde e duşmanul.
Nici măcar nu ştiu că există.
E în capetele lor.
Iar ei au încredere în el...
Pentru că cred că ei sunt el.
E frumos.
Trebuie să admiri eleganţa adversarului.
Şah.
Eşti bun la jocul ăsta, domnule Green.
Ştiu asta pentru că şi eu sunt bun la jocul ăsta.
Şah.
Arta constă în faptul că eu o să-ţi dau ţie piesele,
să te fac să crezi că tu le-ai luat,
pentru că tu eşti deştept, iar eu sunt prost.
Trezeşte-te, domnule Green.
Nu vezi ce e chiar în faţa ta.
Nu i-am văzut niciodată şi nici nu am vorbit cu ei.
Mi-aş fi dat viaţa pentru fiecare din ei.
Unul era un maestru al şahului, celălalt un maestru al escrocheriilor.
O combinaţie periculoasă,
şahul şi escrocheriile.
Cei doi ştiau totul despre mine,
toate micile mele secrete,
câţi bani aveam şi unde-i ţineam.
Nenorociţii m-au curăţat de tot.
Vecinii mei scriau mutările de şah
şi concepte de escrocherii pe foile unor cărţi
bazate pe subiecte ca
Matematica Mecanicii Cuantice.
Trezeşte-te, domnule Green.
O să plecăm toţi împreună, mi-au jurat.
"O să vii cu noi, Jake."
Dintotdeauna am vrut să te luăm cu noi, Jake.
Doar că nu erai pregătit să auzi cât de greu o să fie.
Şah mat.
Traducerea şi adaptarea : BRiLi @ www.titrări.ro
Eul e cel mai mare şarlatan
la care ne putem gândi,
pe care ni-l putem imagina.
Pentru că nu-l vezi.
Şi cea mai mare escrocherie e...
"Eu sunt tu."
Problema e că eul
se ascunde în ultimul loc în care ai căuta,
în sinea lui.
Îşi deghizează gândurile sale în gândurile tale,
sentimentele sale în sentimentele tale.
Tu crezi că el e tu.
Nevoia oamenilor de a-şi proteja eul nu cunoaşte limită.
O să mintă, o să înşele, o să fure,
o să omoare, o să facă tot ce e necesar
pentru a menţine ceea ce noi numim limitele eului.
Oamenii nu au nici cea mai vagă idee că sunt întemniţaţi.
Nu ştiu că există un eu.
Nu ştiu să facă diferenţa.
La început, e dificil pentru minte să accepte că e ceva acolo
dincolo de ea,
că e ceva de valoare mai mare
şi de capacitate mai mare care discerne adevărul, decât ea.
În religie, eul se manifestă drept Diavol.
Desigur, nimeni nu realizează cât e eul de isteţ
pentru că a creat Diavolul, ca să dai vina pe altcineva.
Prin crearea acestui duşman imaginar etern,
de obicei a creat un duşman adevărat pentru noi,
iar asta devine o ameninţare pentru eu,
dar e deasemenea şi creaţia eului.
Nu există un duşman extern,
indiferent de ce-ţi spune acea voce din capul tău.
Toate percepţiile unui duşman
sunt proiectări ale eului ca duşman.
În acest sens,
se poate spune că 100% din duşmanii noştri externi
sunt din propria noastră creaţie.
Cel mai mare duşman al tău
e propria ta percepţie, propria ta ignoranţă,
propriul tău eu.