OpenSubtitles.org AP stops working soon, but not for VIP members -> osdb.link/vip
PLANETA MAIMUŢELOR: INVAZIA
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc @ www.titrări.ro
Sincronizarea BluRay: dracusorr
Bun... Poftim.
Hai să te mai vedem o dată.
- Ce număr e, 9? - Da, e numărul 9. E Ochii-Luminoşi.
Te uiţi şi tu?
E incredibil!
Dumnezeule!
- Câte mutări a făcut? - 20.
Numărul minim e 15. Ce i-ai administrat?
Să-mi dai filmarea!
Cimpanzeul nr 9, cu o singură doză.
- Nu trebuia să ne vedem mai târziu? - Putem începe.
Te sun eu înapoi. Mersi. Pa!
112 funcţionează.
- Asupra unei singure primate? - E tot ce ne trebuie.
S-a recuperat cognitiv complet.
- Suntem pregătiţi. - Sigur nu te grăbeşti?
Lucrez la proiect de cinci ani şi jumătate.
Datele sunt clare. Suntem pregătiţi, Steven.
Am nevoie doar de aprobarea ta pentru teste clinice pe oameni.
Pentru asta, o să ai nevoie de aprobarea Consiliului.
Sunt mulţi bani la mijloc, Will.
- O singură şansă o să primeşti. - E tot ce-mi trebuie.
Bine. Dar vreau să văd toată documentaţia.
S-a făcut!
- Şi, Will... - Da?
Nu te implica emoţional.
Oamenii ăştia investesc în rezultate, nu în visuri.
Bine!
Ea e cimpanzeul 9. Aici rezolvă Problema Turnurilor din Hanoi.
Scopul e să mute Turnul de pe un cilindru pe altul
fără să mute un disc mai mare peste un disc mai mic.
După cum era de aşteptat, n-a putut deloc să rezolve problema.
Apoi i-am administrat ALZ-112, o substanţă pentru terapia genelor
care stimulează creierul să producă propriile celule pentru a se repara.
În biologie, procesul se numeşte neurogeneză.
Aici, la GEN-SYS, se numeşte leac pentru Alzheimer.
- Donnie, ai pregătit-o? - E numai bună.
Serios?
O să-mi rupă mâna!
Ochi-Luminoşi, dă-i drumul!
Te simţi bine?
Suntem pregătiţi să trecem la etapa următoare,
adică testele pe subiecţi umani.
Poftim, Ochi-Luminoşi. E sucul tău acidulat preferat.
Hai mai repede, Donnie. Trebuia să fie jos deja.
Bun. Bravo!
Haida, aşa.
E pentru tine.
Am prins-o!
Doamne!
Donnie, deschide cuşca!
O s-o sedez!
- Nu, nu! - Închide uşa!
Nu, nu! Prindeţi-o! Acum!
Cheamă ajutoare! Donnie, haide!
N-au existat efecte secundare asociate cu ALZ-112, cu o singură excepţie.
Nu se ştie din ce motive,
irisurile cimpanzeilor prezintă efecte verzi.
Am observat prima oară la cimpanzeul 9, de unde şi porecla ei, Ochi-Luminoşi.
Veţi vedea când o vom aduce aici.
La o parte!
Teoretic, această terapie poate fi folosită
la tratarea unei game largi de boli ale creierului.
Teoretic, nu are limite.
Precum şi potenţialul profit,
motiv pentru care suntem încrezători că veţi aproba testele asupra oamenilor.
Nu, nu!
Domnule Jacobs, vă implor să nu faceţi asta.
Ne va costa o mică avere ca să facem teste de laborator
doar ca să aflu ceva ce ştiu deja, că cimpanzeii sunt contaminaţi.
Sunt vieţi în joc aici.
Astea sunt animale cu personalitate, care s-au ataşat de noi.
- S-au ataşat? - Da.
Eu administrez o afacere, nu o grădină zoologică.
Găseşte cea mai ieftină metodă de a eutanasia maimuţele.
Nu pot să fac asta.
Tu eşti îngrijitorul cimpanzeilor. Rezolvă problema.
Steven!
- Ce distractiv a fost! - Au luat serul 112.
Consiliul a refuzat propunerea ta. Au ales să finanţeze alte programe.
- Sigur mai poţi să faci ceva. - Da. Te-aş putea concedia.
Crede-mă, am discutat pe tema asta.
Avem cinci ani de date concludente.
Lăfăie-te cu câte date vrei,
dar n-o să convingi pe nimeni să mai investească vreun ban.
Medicamentul ăsta poate salva vieţi omeneşti!
Mai degrabă poate duce firma de râpă.
Îţi jur, parcă ai şti totul despre creierul uman,
mai puţin modul lui de funcţionare.
Întoarce-te la faza de proiect a serului 112.
Ia-o de la capăt cu dezvoltarea moleculară.
Găseşte o cale de-a ajunge acolo înaintea altcuiva.
Şi să te ocupi de dezordinea asta.
Franklin!
E foarte mic. Cred că era însărcinată când a fost adusă.
Deci de-asta... Nu era agresivă, ci protectoare.
Credea că vrem să-i facem rău puiul.
L-aş lua chiar eu,
dar cumnatul meu lucrează la securitate şi m-ar turna imediat.
Vrei să-l iau eu acasă? Nu pot să am grijă de-o maimuţă.
- Nu e o maimuţă! E o primată. - Franklin...
Îl ţii doar câteva zile, până găsesc eu un loc sigur.
Franklin, nu!
Nu e responsabilitatea mea, ci o proprietate a companiei.
Bine...
Uite ce e, doctore.
Jacobs m-a obligat să le eutanasiez pe celelalte 12.
Eu am terminat.
Eşti invitatul meu.
Bună!
- Pari frânt. - Da. El ce face?
Are şi zile bune, şi zile proaste.
Azi n-a fost o zi prea bună, deşi a tot recitat din Shakespeare.
- Ţi-ai luat un animal de companie? - E doar un oaspete temporar.
Poate o să-i facă bine.
Noapte bună!
Bună, tată!
Tată?
Will! Salut! Nu te-am auzit intrând.
Azi e ziua cea mare, nu?
Credeai că o să uit, nu? Ai avut un test mare azi, nu?
La chimie?
Tată...
- Vrei să vezi ceva? - Ce?
- Ce are, e rănit? - Nu, cred că e un semn din naştere.
"Cât despre Cezar, îngenunchează şi minunează-te!"
Nu te ataşa prea tare.
E tare simpatic, nu-i aşa?
Unde sunt cheile de la maşină?
Unde ai pus cheile de la maşină?!
Tată, tu nu mai conduci.
Ştiam asta.
Poftim...
- Hrăneşte-l tu. Crezi că poţi? - Normal.
Will! Uită-te!
- Ce vârstă are? Una, două zile? - Da...
E tare deştept, nu-i aşa? Ce nume îi pui?
Nu ştiu...
TREI ANI MAI TÂRZIU
La scurt timp, Cezar a dat dovadă de inteligenţă mărită,
aşa că l-am păstrat şi am început să lucrez de-acasă.
La vârsta de 18 luni, Cezar ştia deja 24 de cuvinte.
La vârsta de doi ani, Cezar termina puzzle-uri şi modele
concepute pentru copii cu vârste de la opt ani în sus.
La vârsta de trei ani,
Cezar a continuat să de dovadă de capacităţi cognitive
care le depăşeau cu mult pe cele ale unui echivalent uman.
Acasă.
A rezolvat Problema Turnurilor din Hanoi din 15 mutări, punctajul perfect.
Îmi menţin ipoteza cum că verdele ochilor indică
faptul că ALZ-112 a trecut genetic de la mamă la fiu
şi că, în absenţa celulelor deteriorate care să trebuiască să fie înlocuite,
medicamentul din corp a sporit funcţionarea celulelor sale sănătoase.
Şi joacă şah binişor.
Tată!
- Îmi cer scuze. - Nu mai pot să stau cu el.
Locul lui e la un azil. Ăsta nu e mod de viaţă pentru el.
Ăsta nu e mod de viaţă?
Mi-am spart lampa...
O să te însănătoşesc, tată.
Tată!
Todd, hai la masă!
Trebuie să ţin cont ce iau din laborator,
deşi nu cred să ai nevoie de mai mult de o doză pe lună.
Ceva uimitor s-a întâmplat!
O să am nevoie de un test sanguin, o tomografie şi dozajul...
Trebuie să te monitorizez îndeaproape. Dacă te-aş furişa...
Will! Nu mai sunt bolnav!
- A fost o nimica toată, tată. - Unde-i Cezar? Vreau să-l văd.
Cezar!
Nu putea să plece prea departe.
Cezar!
Tati!
Cezar!
Pleacă de-aici! Ieşi!
Ieşi!
Ajunge!
Ce-i cu tine?!
Dacă mai prind animalul ăsta lângă casa sau copiii mei...
- Nu e periculos! - Nu se va mai întâmpla.
Să fii sigur de asta!
- Haide, tată. - Voia doar să se joace.
Staţi în casă! Mă coup eu.
Ţi-am spus să nu ieşi din casă fără noi.
Nu-i nimic...
Cât de grav e?
Nu ştiu.
Îi place de tine.
Stai liniştit. Terminăm repede, apoi o să-ţi iau ceva bun.
Mă gândesc la îngheţată.
Bună idee!
- L-ai învăţat limbajul semnelor? - Doar lucrurile de bază.
- Ce spune? - Nimic.
- Când zici să ne întoarcem? - Nu va fi nevoie.
Firele sunt dizolvabile. Trebuie doar să ai grijă la infecţii.
Dacă are febră sau roşeaţă...
Acum ce spune?
Crede că noi doi ar trebui să luăm cina împreună.
Cezar! Haide!
Mă bucur să te revăd, Caroline.
Vii, Cezar?
Care-i secretul tău?
Eu n-am niciun merit. Totul e în genele sale.
Cred că eşti cam modest. Se poartă uimitor.
Cred că ai construit un cămin destul de bun pentru Cezar.
Nu va rămâne aşa prea mult timp.
În scurt timp, va deveni un animal mare şi puternic.
Vino încoace!
- Cum s-a mai simţit? - Bine, cred.
Mie îmi plac cimpanzeii. Oamenilor le e frică de ei.
Şi e normal să le fie frică de ei.
Cezar n-a făcut rău nimănui niciodată.
Pleacă de-aici! Hai!
Văd şi eu.
- Nu putem să-l lăsăm în aer liber? - Ba da. Ar fi o idee bună.
Ştiu un loc peste pod, o pădure de sequoia. E un adevărat paradis.
Haide!
Vino încoace.
N-are el nevoie de lesă! O să fie bine. Haideţi!
- Pentru orice eventualitate. - Haide, Cezar!
Ăştia sunt arborii de sequoia!
Cezar!
Dacă îţi dau lesa jos, să nu pleci de lângă mine,
altfel n-o să te mai găsim.
Gata.
- Ce-i asta? - Ce face?
- Nu pot să cred! - Ce?
Îţi cere permisiunea.
E un gest de rugăminte.
E în regulă.
Haide, Cezar! Fugi!
Uite-l cum fuge!
Cezar!
Aici erai...
Cezar!
Haide, Cezar, caţără-te!
Du-te mai sus!
Caţără-te!
Să ai grijă!
Cezar, ai grijă!
CINCI ANI MAI TÂRZIU
Salut!
Ce s-a întâmplat, prietene?
Şi eu te iubesc.
Hai, scumpule.
Ăla e un cimpanzeu?
Haide!
Hai să mergem!
Cezar! Haide!
E în regulă. Nu te opri.
Haide!
Hai.
Nu urci? Cezar...
Eşti bine, prietene?
Dacă eşti animale de companie? Nu, nu eşti.
Eu sunt tatăl tău.
Ce e Cezar?
Bine...
Cezar, aici lucrez eu. Aici ai fost născut.
Mama ta a fost adusă aici alături de alţi cimpanzei.
Dar acum nu mai e aici, aşa că...
...te-am luat acasă cu mine.
Da.
Mama ta a murit.
Adevărul e că i-a fost administrat un medicament,
la fel ca cel pe care i l-am administrat lui Charles.
Ea ţi l-a transmis ţie. De-asta eşti aşa inteligent.
Hai să-l ducem acasă.
- Hai! Explică-mi! - Bine.
L-am furat din laborator ca să-i salvez viaţa.
Nu ştiam că efectele s-au transmis direct de la mama lui.
De atunci, a dat dovadă de o inteligenţă incredibilă.
Eu concepusem 112-le pentru a repara, dar Cezar a reuşit mult mai mult.
Ăsta e IQ-ul lui de anul trecut.
De atunci, s-a dublat.
E greşit, Will.
Tatăl meu era pe altă planetă, dar medicamentul ăsta l-a însănătoşit.
Nici nu ştii în ce situaţie era. Are din nou o viaţă acum.
- Şi cum rămâne cu Cezar? - Ce-i cu el?
- Locul lui unde e? - Alături de mine, de noi...
Ascultă-mă. Ştiu că ţi-a fost greu,
dar tu vrei să controlezi lucruri care nu sunt menite să fie controlate.
- 112-le funcţionează. - Îţi dai seama ce spui?
Nu spun altceva decât că e un lucru bun.
Cezar e dovada vie, la fel şi tata.
Cezar, mănâncă.
- Tată, te simţi bine? - Da.
Anticorpi.
Sistemul imunitar a găsit o cale de a respinge virusul 112,
pentru ca acesta să nu poată să-şi facă efectul.
Boala tatălui meu se va întoarce şi mai grav decât înainte.
Opreşte-te!
Opreşte-te acum!
Ieşi de-acolo! Ieşi din maşină!
Ce naiba faci?! Am spus să ieşi din maşină!
Sunt pilot! Trebuie să ajung la aeroport! Cum o să mai ajung acolo?!
Răspunde la întrebare! Ce făceai?!
- Am o maşină exact la fel... - E clar... Eu m-am săturat. Chem poliţia.
Nu mai mişca! Nu te duci tu nicăieri, domnu'!
Tu o să plăteşti reparaţiile!
E problema ta, tu o rezolvi!
...cu voi doi! Stai pe loc!
Cezar, opreşte-te!
Tati!
Cezar!
E în regulă.
E în regulă, n-a vrut.
Gata...
Daţi jos chestia aia de pe el!
Îl duc eu înăuntru, da?
Are ordin judecătoresc. Nu te putem lăsa pe tine.
E în regulă! Lăsaţi-l. Adu-l înăuntru când eşti gata.
Dă-i-o jos.
Mulţumim!
Cezar!
- E în regulă. - Nu acum. O să fii bine.
Hai să vedem cum e înăuntru, da?
Hai, Cezar.
Haide. Ai încredere în mine.
E în regulă.
Du-te.
- N-a stat deloc cu alţi cimpanzei. - Suntem obişnuiţi.
O să fie mai timid la început, dar o să-l integrăm.
Ai fi surprins cât de repede se adaptează.
Noi avem un mediu stimulator. O s-o ducă bine aici.
Ha să facem actele. Şi ai grijă să încui uşa când pleci.
Cezar!
O să fii bine!
- Totul o să fie bine! - Nu-ţi fie teamă.
O să rămâi aici, acum.
- Nu... Nu mergem acasă acum. - E în regulă.
Cu cât lungeşti mai mult momentul, cu atât îţi vine mai greu.
O semnez mai târziu.
Probabil o să-i duci tu dorul mai mult decât o să ţi-l ducă el ţie.
Lasă-l câteva săptămâni ca să se obişnuiască aici.
Will, trebuie să plecăm acasă.
O să mă întorc în curând, da?
Să sunaţi în prealabil.
Aici!
Pot eu să te scot!
Haide! Aici!
Jos, aici.
Maimuţă proastă...
Atât puteţi?! Hai, faceţi ca la nebuni!
Ordinul judecătoresc n-a fost înregistrat, aşa că nu e în sistem.
După ce apare înregistrarea,
veţi putea face apel abia peste 90 de zile.
- 90 de zile?! - Da, domnule.
Veţi fi anunţat prin poştă.
Uite cum facem. Te întorci la computer, faci nişte schimbări
şi îmi programezi apelul săptămâna asta, ai înţeles?!
Nu vă pot ajuta.
Atunci avem o problemă. Eu nu mă mişc până n-o faceţi.
90 de zile, dle. Să ziceţi mersi că veţi obţine un apel.
Aveţi noroc că n-au eutanasiat animalul.
I-am promis că-l aduc acasă în curând, tată.
Tată?
Sistemul imunitar al tatălui meu continuă să refuze virusul 112,
făcând ca şi uitată terapia genelor.
Sănătatea i se deteriorează, iar boala progresează rapid.
Am nevoie de o tulpină mult mai agresivă,
şi de o metodă de administrare mai rapidă.
În ritmul ăsta...
Nu pot să-i pierd pe amândoi.
N-o să-i pierd pe amândoi!
- Salut! Putem discuta? - Fii succint. Am o şedinţă.
De zece ani, de când eşti la şefia GEN-SYS,
câte medicamente care ar putea salva milioane de vieţi au fost concepute?
Medicamente care ar putea schimba totul?
- Despre ce vorbeşti? - Despre ALZ-112.
Ce s-a întâmplat cu tine, Will?
Tu erai vedeta laboratorului. Acum, abia dacă mai vii pe-aici
şi, când o faci, pierzi timpul echipei concentrându-te asupra unui medicament
care, după tot ce s-a întâmplat, nu va fi aprobat în vecii vecilor.
112-le e periculos, Will, şi nici nu funcţionează.
L-am tratat pe tata cu el. Chiar funcţionează.
Ce-ai făcut?!
A învins boala, aşa cum am anticipat.
- Adu-l aici. - A intervenit o complicaţie.
Păi funcţionează sau nu?
Până la urmă, boala tatălui meu a învins leacul.
Pentru Dumnezeu!
Sistemul său imunitar a produs anticorpi care au învins componenta virală,
iar leacul nu mai are efect.
Deja am pus la punct o tulpină de virus care cred că va fi mai agresivă.
- Crezi? - Lasă-mă s-o testez.
- Îmi iroseşti timpul. - Mai e ceva!
Aplicaţiile nu se opresc la Alzheimer.
Există semne care arată că terapia poate stimula funcţia cognitivă,
calitatea memoriei...
- Ce vrei să spui acum? - Tata nu doar s-a însănătoşit.
- S-a îmbunătăţit. - Adică i-a sporit inteligenţa?
Nu e concludent, dar da.
Începe testarea lui 112 revizuit pe cimpanzei cât mai repede.
- Bine. - Îţi dau orice ai nevoie, dar fă-o.
E timpul pentru cină!
Marea maimuţă primată!
Hai, nu recunoşti mâncarea când o vezi?
Ţi se pare amuzant?!
Îţi arăt eu ceva amuzant!
O să înveţi tu cine-i şeful în scurt timp.
- Cum rămâne cu hainele lui? - Ce-i cu ele?!
Nu ştiu... Poate o să aibă probleme cu celelalte maimuţe.
Bun!
Eu am numărat zece primate. E bine?
Bun. Duceţi-le până în spate.
Jacobs vrea să ne grăbim cu testul ăsta. De ce?
E prima ta zi înapoi la treabă şi tot te plângi.
Koba. Salut, eu sunt Will.
Pe ăsta.
- E foarte calm. - Da.
A văzut o grămadă de laboratoare. Ştie toată procedura.
M-am gândit să vin şi eu, să vă urmăresc progresele.
Pregăteşte-l.
Strângeţi-vă bine măştile. Dă-mi 113-le.
Pulsul e în regulă, tensiunea e stabilă.
Doza de Perisol e pregătită.
Administrez 113-le.
Avem o ruptură!
Franklin, pune-ţi masca!
- Ai reuşit? - Da.
- Te simţi bine? - Da.
Mişcaţi-vă, hai!
Treziţi-vă şi faceţi exerciţii, babuini leneşi ce sunteţi!
Inteligenţa lui s-a dezvoltat într-un mod remarcabil.
Nu există efecte adverse.
Primatele au sisteme imunitare incredibil de puternice.
- Să stai cu ochii pe el. - Bine.
Scuze! Ei sunt mai rezistenţi decât mine.
Scuză-mă o secundă.
Te-ai rănit grav?
Ştii limbajul semnelor?
Am lucrat la circ.
E terminat.
Ai grijă. Oamenilor nu le plac maimuţele inteligente.
Vreau să lucrezi până târziu în seara asta.
GEN-SYS are nevoie de încă trei.
Salut, Cezar!
Eşti rănit?
Arată-mi.
Cezar, dă-mi mâna. E în regulă.
Uneori, maimuţa cea nouă e în centrul atenţiei.
Stai liniştit. Ce ţi-au făcut?
Vorbeşti prostii!
Care-i problema aici?
- Îl iau de-aici, acum! - Nu fără ordin judecătoresc.
Nu mai e al tău.
Vă jur, dacă aflu că a avut parte de rele tratamente,
o să cer închiderea adăpostului.
Haide...
Nu. Nu mergem acasă acum, dar o să te scot de-aici, promit.
Trebuie să ai încredere în mine.
- Cezar, ai încredere în mine, da?! - Cred că vizita asta s-a terminat.
Ai încredere. O să fii bine.
Hai, mişcaţi-vă!
- Sunt cu sutele! - Parcă ai avea grădina ta zoologică!
Mai degrabă e o închisoare pentru oameni păroşi.
- Au şi televizoare. - Noi o numim educaţie.
- Ce simpatic e ăsta! Cum îl cheamă? - Ea e Cornelia. E femelă.
- Dumnezeule! - Nu vă apropiaţi prea tare!
- Ăsta m-a băgat în sperieţi. - Uriaşul ăla e Maurice.
Nu e deloc distractiv.
Vă arăt eu ceva distractiv.
Fiţi atenţi!
E o nebunie!
- N-ar trebui să fii aici. - Tu urmezi!
Hai să mergem. Şi aşa am stat prea mult aici.
Haideţi!
- Uită-te la ăsta. - Ăla e o mare pacoste. Se crede special.
Super tare!
Vino încoace.
Pare să gândească sau ceva.
Doamne, l-a prins de gât! Dă-i drumul!
- Te simţi bine? - Da.
Ţi-am spus eu să nu te apropii prea tare.
Haideţi să plecăm de-aici.
Unele lucruri nu sunt menite să fie schimbate.
Trebuie să accepţi asta.
Ce se întâmplă aici?!
Facem testele cu 113. Tocmai...
Nu, trebuie să testăm sângele lui Koba mai întâi!
- Franklin ştia asta. Unde e? - E bolnav de două zile.
- Eu n-am autorizat aşa ceva. - Nu.
Eu am autorizat asta.
Ne-am pus de acord să facem teste asupra unui singur subiect.
Iar acel subiect e uimitor!
E un virus. Nu ştim ce efecte va avea asupra oamenilor!
Medicamentul funcţionează, Will. Spune-i, Linda.
Pentru început, Koba a rezolvat Problema Turnurilor din Hanoi
din doar 15 mutări, perfect.
Toate rezultatele testelor îi confirmă efectele.
- Gata cu testele! - Ce faci?
Trebuie să înţelegem mai bine cu ce-avem de-a face aici.
Îţi spun eu cu ce-avem de-a face! Lăsaţi-ne un minut.
Scuzaţi-mă! Puneţi maimuţa înapoi în cuşcă, cu mare grijă!
Will, îţi spun eu cu ce-avem de-a face.
Avem de-a face cu un medicament care valorează mai mult
decât orice altceva avem în lucru laolaltă.
Tu intri în istorie, iar eu fac bani.
- Nu aşa ne înţeleseserăm? - Nu! Există riscuri.
Nu-mi vorbi mie de riscuri.
Tu i-ai administrat propriului tău tată un medicament experimental.
Ţi-aş putea încheia cariera cu un singur telefon.
Te scutesc de efort. Îmi dau demisia.
Vom continua testele şi fără tine.
Uite ce e... Nu ştiţi ce faceţi. Testele trebuie ţinute sub control.
Habar nu aveţi dacă 113-le e stabil, cât de mult poate dăuna oamenilor...
De-asta îl testăm pe cimpanzei, nu?
Dr Rodman, sunt Franklin! Trebuie să discutăm!
Puteţi veni până la uşă?
Doctore!
Tu cine naiba eşti?!
Pleacă de-aici!
Îmi pare rău!
Nu încerci să mă tragi pe sfoară, nu?
Nu pot să spun că sunt de acord. Cimpanzeii nu sunt oameni, să ştii.
Îi dai drumul sau nu?
Cezar, haide!
Hai, mergem acasă.
Acasă!
Hai, chiar plecăm acum.
Hai să plecăm de-aici!
Da... Haide!
Cezar!
Cred că-i place mai mult alături de semenii săi.
De ce fursecuri, Rocket?
O maimuţă singură... e slabă.
Împreună, maimuţele mai puternice.
Maimuţele sunt proaste.
La naiba, Rodney, iar ai lăsat furtunul în atrium!
Poftim?! Nu!
Haideţi!
Hai, scularea!
La opt luni de la lansarea sa,
primul zbor spaţial cu echipaj uman către Marte...
Îţi jur, Dodge! Nu te mint.
Dacă nu mi-ai luat tu fursecurile, cine naiba le-a luat?!
- Nu ştiu... - Încetaţi, idioţilor!
Eu mă duc acasă.
...s-a descoperit apă, deci poate susţine viaţa.
Am mai multă linişte acolo decât într-un adăpost pentru primate.
Tată, îmi cer scuze!
Dle Franklin, sunt Dottie!
Dle Franklin? Sunteţi acasă?
Ce naiba?!
Rodney, vino la platformă, acum!
Rodney!
Ce naiba crezi tu că faci?!
Treci înăuntru!
Haide!
Înapoi în cuşcă! Te avertizez!
Hai, treci!
Gata!
Asta primeşti! Treci înapoi!
Ce-i cu tine?!
Hai, maimuţo!
Ia-ţi mâna împuţită de pe mine, maimuţă jegoasă!
Nu!
O să vă bat pe toţi!
Caroline, ai fost tu în camera lui Cezar?
Nu răspunde nimeni.
Landon!
Will!
Ce s-a întâmplat?
A vorbit.
- Poftim? - Maimuţa ta... a vorbit.
Pierduţi în spaţiu?
Ce naiba?! Nu pot să cred.
O să vă bat pe toţi!
Vreau un legist de la Poliţia San Francisco. Spune-i că avem o victimă.
- Ce s-a întâmplat? - Ştiu unde se duce.
Glenn?
Să mergem!
Jacobs.
Dle Jacobs, sunt Linda din echipa lui Will. S-a întâmplat ceva groaznic.
Franklin a murit din cauza unei infecţii virale.
Despre ce naiba vorbeşti?
A fost expus la 113. Oamenii păţesc ceva ce nu păţesc şi maimuţele.
Vor trebui să traverseze oraşul şi să treacă podul.
Dle Jacobs? Mai sunteţi...
Ce naiba?!
Sunt Steven Jacobs!
E plin de maimuţe acolo. Trebuie să ajung în aer!
Trebuie să le urmărim şi să le eliminăm din aer.
Ai încredere în mine!
Pregătiţi-vă camerele. În mod normal, cimpanzeii sunt destul de timizi.
- Sunt în partea de nord a parcului! - Sunt conduse!
Apasă pe buton!
Sunt conduse. Maimuţele astea sunt mai deştepte decât crezi.
Au un lider!
Nu, nu le spui că sunt blocat în trafic. Inventează ceva mai inteligent!
Aşteaptă un pic.
Ce naiba...
Au ajuns pe pod. Vor să ajungă în pădurea de sequoia.
SFPD Police 1, sunt pilotul elicopterului.
Închideţi capătul sudic al podului. Care-i situaţia echipajelor călare?
Sunt pregătite, dle.
Când vor ajunge la voi, împingeţi-i spre nord.
- O să-i împingem spre nord. - Nicio problemă. Suntem pregătiţi.
Partea de nord e blocată. N-au cum să treacă pe-aici.
După ce vor ajunge în câmp deschis, îi vom lichida!
- Vreţi să-i împuşcaţi? - Vor fi încolţiţi.
Bun!
Întoarceţi-vă! Nu veniţi încoace.
- Plecaţi de pe pod, dle. - Nu înţelegi...
Dvs nu înţelegeţi. Plecaţi de pe pod. E o evacuare. Plecaţi!
Toţi civilii au eliberat zona.
Vă rog să confirmaţi.
Scoateţi oamenii ăştia de pe pod!
Unităţile călare să fie pregătite!
O să fie măcel.
Mă duc să-l caut pe Cezar.
Ascultă-mă!
Ai grijă!
- Trebuie să ajung la maşină! - Daţi-vă jos de-acolo!
Lasă-mă! Trebuie să ajung la maşină!
Împingeţi-i spre nord!
La o parte din drum!
Repede, altfel se pierd în ceaţă!
Trage!
Unde sunt? Nu-i văd!
- Echipa din nord, vedeţi ceva? - Nu, domnule.
Scoateţi siguranţele!
Nu mai trageţi!
Înapoi!
Cezar!
El e! El e liderul!
Îl am în vizor! Îl dobor!
Ajută-mă!
Prinde-mă de mână!
Haide...
Haide!
Nu tu...
Nu!
Salvează-mă!
Cezar!
Cezar?
Cezar... îmi pare rău. E vina mea.
Trebuie să te opreşti. Nu asta e calea.
Ştii bine de ce sunt în stare.
Te rog, vino acasă.
Dacă vii acasă, o să te protejez eu.
Cezar e acasă.
Bine.
Cezar e acasă.
Du-te!
Sincronizarea BluRay: dracusorr
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc @ www.titrări.ro
OpenSubtitles.org AP stops working soon, but not for VIP members -> osdb.link/vip