-== [ www.OpenSubtitles.org ] ==-
Intunericul.
Acesta este primul lucru pe care mi-l amintesc.
Era întuneric.
Era frig.
Eram speriat.
Apoi... apoi am văzut Luna.
Era foarte mare şi strălucitoare.
Părea să alunge întunericul.
Când am văzut-o, nu am mai fost speriat.
Pentru ce eram acolo şi ce trebuia să fac...
nu ştiam.
Si probabil nu voi şti niciodată.
Bună!
Bună seara, doamnă.
Scuzaţi-mă, îmi puteţi spune unde sunt?
Bună!
Numele meu e Jack Frost.
Cum ştiu asta? Luna mi-a spus asta.
Asta e tot ce mi-a spus vreodată.
Dar asta s-a întâmplat acum mult, mult timp în urmă.
CINCI EROI DE LEGENDĂ
Traducerea şi adaptarea: Flavius Gomei Subtitrări-Noi Team/ www.subtitrari-noi.ro
TRADUCEREA DUPĂ SUNET!
POLUL NORD 300 DE ANI MAI TÂRZIU
Sync: Alex Ciobanu (Zuzuitu') Subtitrări-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Încă aştept prăjiturelele alea!
În sfârşit!
De câte ori ţi-am spus să ciocăneşti mai întâi?
Ce? Globul?
Plecaţi din faţa mea capete ascuţite. Tot timpul staţi pe capul meu.
Ce e asta?
Aţi verificat axa? Rotaţia?
E posibil asta?
Spiriduşilor! Pregătiţi-vă. Vom avea musafiri.
... 18 incisivi centrali.
Moscova, Sectorul 9: 22 incisivi, 18 premolari.
Se anunţă o ploaie torenţială!
Des Moines, avem un canin pe strada 23 Maple.
Ma ocup imediat!
E primul ei dinte. Aţi văzut vreodată un incisiv lateral mai frumos ca ăsta?
Uite cum străluceşte?
Paznicii mei dragi, e datoria noastră să veghem asupra copiilor din întreaga lume.
Şi să-i protejăm, să le oferim miracole, speranţe şi vise.
Aşa că, vă chem cu un singur motiv.
Copiii sunt în pericol.
Un duşman care l-am învins cu secole în urmă, a decis
să se ridice împotriva noastră.
Noi suntem cei care-l putem opri.
Ce frig e!
Nu-mi pot simţi lăbuţele!
Prăjiturele? Lichior de ouă? Nu vrea nimeni?
- Sper să se merite, Moşule! - Ene, mulţumesc c-ai venit.
Ştiu, ştiu. Dar nu te-aş fi chemat aici dacă n-ar fi fost ceva important.
Bau-Bau a fost aici! La Polul Nord!
- Omul Negru? Aici? - Da. Nisipul negru a acoperit lumea.
- Ce vrei să spui cu nisipul negru? - Şi apoi...
- O umbră. - Parcă spuneai ceva de negru?
Ei bine... nu chiar.
Nu chiar? Vă vine să credeţi?
Ţi-a spus-o Ene. Ascultă, pune la cale ceva foarte rău.
Simt asta...
În burtica mea.
Stai aşa. M-ai chemat aici cu trei zile înainte de Paşti din cauza burţii tale?
Dacă ţi-aş face şi eu ţie asta cu trei zile înainte de Crăciun...
Iepuraşule, Paştele nu e Crăciunul.
Hai că începem. N-am timp pentru asta.
Mai am încă două milioane de ouă de terminat.
- De ce iepuraşii sunt atât de supăraţi? - Şi tu de ce eşti aşa de încăpăţânat?
Zână Măseluţă, nu vezi că încercăm să ne certăm?
Scuze. Nu toţi muncim numai o singură noapte pe an.
Nu-i aşa, Ene?
San Diego, sectorul doi...
- Bau-Bau nu mai este din Evul Mediu. - Ştiu că el a fost.
Avem o problemă serioasă.
Păi eu am o problemă serioasă, să termin ouăle alea.
Omul Lună! Ene, de ce n-ai spus nimic?
A trecut mult timp, vechi prietene!
Care sunt veştile?
Chiar e Bau-Bau.
Ce trebuie să facem?
- Gaşcă, ştiţi ce-nseamnă asta? - Alege un nou Gardian.
- Ce? De ce? - Trebuie să fie foarte important.
Luna crede că avem nevoie de ajutor.
- De când avem noi nevoie de ajutor? - Mă întreb cine va fi!
- Poate Elful. - Te rog, nu Gretel, nu Gretel.
Jack Frost.
Îmi retrag cuvintele, Gretel mi se pare în regulă.
- Atâta timp cât ne poate proteja copiii... - Jack Frost!? Nu-i pasă de copii.
Tot ce face e să îngheţe apele şi să-şi bată joc de ouăle mele.
- E iresponsabil şi un egoist... - Gardianul.
Jack Frost e multe lucruri dar nu un Gardian.
Nu-i rău. Asta a fost foarte distractiv.
Hei, Vântule!
Du-mă acasă!
- Pare interesant! E-o revistă bună? - Da!
- Cu plăcere! - Băieţi, aşteptaţi!
- Băieţi, Duminică veniţi să căutăm ouăle? - Bomboane gratis.
Da, cum vom găsi ouăle cu atâta zăpadă?
Aici spune c-au găsit păr de-al lui Bigfoot şi ADN-ul lui în Michigan.
- Asta e foarte aproape! - Iar începem!
L-am văzut şi-n filmare, Claude. E acolo undeva.
- Asta spuneai şi despre extratereştri. - Si Iepuraşul de Paşte.
Iepuraşul de Paşte e real.
Da, e real. Foarte enervant, ţâfnos şi foarte încrezut.
- Voi credeţi în orice. - Iepuraşul de Paşte. Hop! Hop! Hop!
- Mamă, Sophie a căzut din nou! - Eşti bine, Sophie?
- Jamie? - Da.
- Nu vrei ca Jack Frost să-ţi îngheţe nasul. - Cine e Jack Frost?
Nimeni, dragule. E doar o expresie.
Cine e Jack Frost?
- Bine, cine a aruncat bulgărul ăla? - Ei bine, n-a fost Bigfoot, puştiule.
- Jamie Banett, nu e corect! - Tu ai aruncat prima.
Bine, cine are nevoie de zăpadă?
- Nu, am lovit-o pe Cupcake. - A lovit-o pe Cupcake.
- Tu ai aruncat? - Nu.
Nici eu.
Alunecuş!
Nu-ţi face griji! Te prind eu! Vei fi bine.
- Haide puştiule, fă la stânga! - Mai uşor!
- Nu, nu, nu! - Ăla e Jamie Bannet?
- Uite aşa! - Nu! Nu!
Măiculiţă!
- Jamie eşti bine? - Asta a fost super tare!
M-aţi văzut? A fost super tare.
Am sărit peste...
- Super, un dinte! - Amice, asta înseamnă bani!
Nu se poate.
- Trebuie să-l pun sub pernă! - Aşteptaţi o clipă! Staţi, staţi!
Cum rămâne cu toată distracţia de mai înainte?
Aia n-a fost Zâna Măseluţă, eu am fost.
Ar trebui să mi se acorde mai multă atenţie.
A fost super! Am sărit peste un deal! Am trecut printre maşini şi apoi...
Şi apoi eram în aer, şi...
o canapea m-a lovit.
Şi apoi, vezi, mi-a căzut un dinte.
Gata! Pune-ţi dintele sub pernuţă. Da.
N-o aştepta să vină, Jamie, pentru că nu va veni.
Dar pot s-o fac de data asta.
Vrei să mă ajuţi, Sophie? Putem să ne ascundem şi s-o vedem pe Zâna Măseluţă.
- Ne ascundem, ne ascundem, ne ascundem. - Hai, în pat!
Dacă e ceva ce fac greşit...
Poţi să-mi spui ce e? Pentru că am încercat orice,
şi nimeni nu mă vede niciodată.
Tu m-ai adus aici. Cel puţin ai putea să-mi spui de ce?
Chiar la ţanc, Moş Ene.
Mă gândeam eu la un unicorn galopând. Ce vis adorabil. Şi uită-te la ea!
Un copil atât de adorabil!
Atât de drăguţ. Plin de speranţe.
Mă întreb, de ce există un singur lucru care lipseşte?
Un strop de frică.
Niciodată nu poate fi oprită.
Simte frica, haide. Da!
Ce coşmar drăguţ.
Acum, vreau să te duci şi să le spui şi celorlalţi, că s-a terminat cu aşteptarea.
Nu te uita aşa la mine, prietene. Ştiai prea bine că va veni şi ziua asta.
Coşmarul meu e-n sfârşit pregătit.
Gardienii tăi sunt?
Bună, amice.
A trecut mult timp. Viscolul din '68, cred.
- Duminica Paştelui, nu? - Iepuraşule! Tot supărat eşti?
Da.
Dar nu pentru asta am venit.
Băieţi!
Puneţi-mă jos!
- Eşti gata? - Eu? Eu am calea mea.
Ne vedem la Polul Nord.
A ajuns.
Linişte!
Uite-l! Jack Frost!
Cred că face mişto de mine.
- Pune-mă jos. - Sper că aceşti doi Yeti, te-au
- tratat bine. - Da.
Ador să fiu băgat într-un sac şi aruncat printr-un portal magic.
Bine. Asta a fost ideea mea. Îl cunoşti pe Iepuraş, desigur.
- Şi pe Zâna Măseluţă. - Bună, Jack. Am auzit multe despre tine.
Şi de dintele tău. Deschide. Ăsta e cel care ţi-a căzut?
Chiar strălucesc ca zăpada proaspătă căzută.
Adunaţi-vă. Să nu ne facem de ruşine uniforma.
Şi pe Moş Ene. Ene?
Ene, trezeşte-te!
Poate să-mi spună cineva de ce sunt aici?
Asta nu prea mă ajută. Dar, mulţumesc omuleţule.
Trebuie să se fi întâmplat ceva de sunteţi toţi aici.
Sunt pe lista cu obraznici?
Pe lista cu obraznici? Tu deţii recordul. Nu contează asta. Se poate şterge.
- Cum aşa? - Bună întrebare.
Cum aşa? Îţi spun eu, cum!
Pentru că acum, tu eşti un Gardian.
Asta e cea mai bună parte!
Ce vă face să credeţi că vreau să fiu un Gardian?
Bineînţeles că nu vrei. Muzica!
Fără muzică!
E foarte măgulitor, dar... nu mă vreţi pe mine.
Voi munciţi din greu şi sunteţi contra-cronometru.
Şi eu sunt pentru distracţie şi bulgareală. Nu sunt un Gardian.
- Asta e ceea ce spuneam şi eu. - Jack, nu cred că înţelegi
cu ce ne ocupăm.
Fiecare dintre aceste luminiţe aparţine unui copil.
Un copil care crede în bine sau rău, obraznic sau cuminte...
Noi îl protejăm.
- Zâno, scoate-ţi degetele din gura lui. - Scuze.
Sunt foarte frumoşi.
Gata cu pălăvrăgeala. Omul Negru e acolo undeva şi cine ştie ce face!
- Vrei să spui, Bau-Bau? - Da.
Atunci când ne ameninţă pe noi, îi ameninţă şi pe ei.
Încă un motiv ca să alegeţi pe cineva mai calificat pentru treaba asta.
Să alegem? Crezi că noi alegem? Nu. Tu ai fost ales, aşa cum am fost şi noi.
- De Omul Lună. - Ce?
Noaptea trecută, Jack, te-a ales.
Poate. Omul Lună?
Vă vorbeşte?
Vezi tu, nu poţi refuza asta. E destinul.
De ce nu mi-a spus chiar el asta?
După 300 de ani, ăsta e răspunsul?
Să-mi petrec eternitatea ca voi, ascunşi, căutând posibilităţi de-a bucura copiii?
Nu. Asta nu e pentru mine! Fără supărare.
Cum poate fi asta ceva supărător?
Eu zic să dăm cărţile pe faţă. Ce ştie el despre bucuria copiilor?
Ai auzit vreodată de zăpadă? Ştiu, că nu e un ou fiert, dar...
- copiilor le plac ce fac eu. - Dar niciunul nu crede în tine.
Vezi tu, tu eşti invizibil, amice. E ca şi cum n-ai exista.
- Iepuraşule, destul! - Nu, Cangurul are dreptate.
Ce anume?
- Cum mi-ai spus? Nu sunt un cangur. - Tot timpul am crezut că eşti.
- Dacă nu eşti un cangur, atunci ce? - Sunt un Iepuraş.
Iepuraşul de Paşte! Oamenii cred în mine.
Jack, vino cu mine.
Nu e nimic personal, Moşule, dar tot ce faceţi voi nu ţine de mine.
Omul Lună spune că ţine de tine.
Mai uşor. De mult îmi doream să intru aici. Vreau să arunc o privire.
Cum adică să intri aici?
Nu-ţi face griji. Niciodată n-am trecut de Yeti.
Haide, Jack.
- Credeam că spiriduşii fac jucăriile. - Lasă-i să creadă asta.
Foarte drăguţ. Continuaţi.
Nu-mi place! Vopseşte-l cu roşu!
Mai repede!
- Vrei o prăjiturică? - Nu, mulţumesc.
- Acum, să trecem la interogare. - Interogare?
Cine eşti, Jack Frost? Care e tăria ta?
Tărie?
Dacă Omul Lună te-a ales ca Gardian, atunci tre' să ai ceva special înăuntru.
Aşa mă vezi tu pe mine. Foarte mare, înfricoşător...
Dar când începi să mă cunoşti un pic...
Ei bine, haide.
- Eşti plin de bucurie? - Dar nu numai atât.
Mai sunt şi misterios.
Şi furios.
Şi grijuliu.
Şi-n inima mea...
- E un mic copil de lemn. - Uită-te mai atent. Ce vezi?
- Ai nişte ochi mari. - Da! Nişte ochi mari. Foarte mari!
Pentru că sunt plini de minune.
Asta e tăria mea.
Cu asta m-am născut. Cu ochii care pot vedea minuni în totul.
Ochi ce pot vedea luminile din copaci, şi magia din aer.
Asta e minunea ce o pun în lumea asta.
Ce mă face să-i protejez pe copii, care mă face un Gardian.
E tăria mea.
Care-i a ta?
Nu ştiu.
Avem o problemă. O problemă cu Palatul Dinţilor.
Nici să nu vă treacă prin cap că mă voi urca în...
Sanie.
- Bine. Dar numai o singură dată. - Toată lumea adoră sania.
- Iepuraşule, ce mai aştepţi? - Cred că prin tunelul meu voi ajunge
mai repede, amice...şi-n siguranţă.
Treci aici!
- Puneţi-vă centurile! - Unde-s nenorocitele alea de centuri?
Era doar o expresie! Suntem gata?
Să-i dăm drumul!
Daţi-vă din cale!
- Sper să-ţi placă răsucirile. - Îmi plac morcovii!
Haide!
Să mergem!
Iepuraşule, uită-te la priveliştea asta.
Nu!
- Chiar îţi pasă. - Hai, termin-o, îngâmfatule.
Ţineţi-vă bine! Ştiu o scurtătură!
- Ştiam eu că trebuia s-o iau prin tunel. - Eu zic...
Palatul Dinţilor.
Ce?
Le prinde pe Zânele Măseluţe!
Hei, Zânişoară, eşti bine?
Ţine, preia tu de aici.
Le fură dinţii!
Jack, ai grijă!
Măseluţă, eşti bine?
Mi-au luat zânele şi dinţii. Pe toţi.
Nu mai este nimic.
Nimic.
Ce bine, una dintre voi e-n regulă.
Trebuie s-o zic, e foarte emoţionant. Cei Patru, toţi laolaltă.
Sunt impresionat.
Ţi-a plăcut spectacolul meu, Moşule?
- V-am adus pe toţi împreună. - Bau-Bau, ai 30 de secunde să-mi
înapoiezi zânele.
Sau ce? Îmi vei pune un bănuţ sub pernă?
- De ce faci asta? - Poate că din cauză că vreau
ceea ce ai tu.
Să se creadă în mine.
Poate m-am săturat să mă ascund sub pat.
Poate că acolo ţi-e locul.
Du-te şi mai mănâncă un ou, Iepuraşule.
Ăla e... Jack Frost?
- De când vă întelegeţi aşa de bine? - Nu ne înţelegem.
Ce bine.
Eşti neutru. Atunci te voi ignora. Dar cred că eşti deja obişnuit cu asta.
Bau-Bau, vino aici!
Uşurel, fetiţo.
Ţi se pare cunoscut, Ene? Mi-a luat ceva timp să învăţ trucul ăsta.
Să transform visele în coşmare.
Nu fiţi speriaţi. Ei miros frica, vouă nu vă este frică.
Ce frică? Frică de tine?
Nimănui nu-i mai este frică de tine din Evul Mediu.
Evul Mediu.
Toţi erau speriaţi, nefericiţi. Ce timpuri plăcute.
E puterea pe care am dobândit-o.
Dar apoi, Omul Lună te-a ales pe tine
să-mi înlocuieşte frica cu miracole şi lumină.
Încurajându-i şi oferindu-le speranţe.
Tot ce clădisem eu, acum devenise doar un coşmar.
"Nu e nimic de care să vă temeţi. Nu există Bau-Bau."
Dar totul se va schimba.
- Se întâmplă deja. - Ce anume?
Copiii se trezesc şi îşi dau seama că Zâna Măseluţă n-a venit.
E un lucru aşa mărunt, dar pentru un copil...
- Ce se întâmplă? - Nu vor mai crede în mine.
Nu ţi s-a spus, Jack? E minunat să fii un Gardian...
dar este şi o mică capcană la mijloc...
Dacă copiii încep să nu mai creadă, tot ce prietenii tăi încearcă să protejeze,
miracolele, speranţele şi visele, dispar.
Şi încetul cu încetul şi ei.
Fără Crăciun, sau Paşte, sau micuţele Zâne care vin noaptea...
Nu va mai fi nimic decât frică şi întuneric.
Şi eu. E rândul vostru să nu să se creadă în voi.
S-a dus.
Bine, recunosc, ai avut dreptate în legătură cu Bau-Bau.
Îmi pare rău pentru Zâne.
Dacă le-ai fi văzut. S-au luptat aşa de bine.
- De ce ar vrea Bau-Bau să ia dinţii? - Nu de dinţi are nevoie.
Ci de amintirile din interiorul lor.
Ce vrei să spui?
De asta colectăm dinţii, Jack.
Conţin cele mai importante amintiri din copilărie.
Noi, Zânele avem grijă de ele.
Şi când cineva doreşte să-şi amintească ceva important, îl ajutăm.
Îi avem pe toţi aici.
Până şi pe-al tău.
- Amintirile mele? - De când erai mic.
Înainte să devii Jack Frost.
Dar...nu eram nimeni înainte să devin Jack Frost.
Bineînţeles că erai. Cu toţii am fost cineva înainte să fim aleşi.
- Ce? - Să-l fi văzut pe Iepuraş.
Ţi-am spus să nu mai pomeneşti de asta.
Atunci la lac, în noaptea când s-a întâmplat, ma gândeam că...
doar ce mi-am imaginat.
Vrei să spui c-am avut o viaţă înainte de asta?
O casă şi familie?
Chiar nu-ţi aminteşti?
Toţi aceşti ani şi răspunsul era chiar aici.
Dacă îmi găsesc amintirile atunci voi şti de ce sunt aici.
Trebuie să-mi arăţi!
Nu pot, Jack. Bau-Bau le are.
Atunci trebuie să le luăm înapoi.
Nu.
Copiii...
- E prea târziu. - Nu! Nu!
Nu e târziu pentru un lucru ca ăsta.
Aşteptaţi, aşteptaţi, aşteptaţi.
Am o idee!
- Noi vom colecta dinţişorii! - Ce!?
Dacă noi colectăm dinţişorii, copiii vor crede în continuare în tine.
Aici vorbim de 7 continente şi milioane de copii.
Scuteşte-mă. Ştii câte jucării livrez într-o singură noapte?
Şi câte ouă ascund într-o singură zi?
Jack, dacă ne ajuţi, îţi vom înapoia amintirile.
Mă bag.
- Repejor! Repejor! - Nu şi tu, Iepuraşule.
Ţi-aş spune să nu-mi stai în cale. Dar care ar fi rostul?
- Pentru că oricum nu vei putea ţine pasul. - Asta e o provocare?
Nu vrei să te întreci cu un iepuraş, amice.
Va fi ceva nemaipomenit!
Unul e la două străzi distanţe, unu aici... Sunt peste tot!
- Eşti bine? - Sunt bine, scuze.
A trecut ceva timp de când n-am mai ieşit în lume.
- Cam cât timp? - Vreo 400 de ani.
Jackpot.
Se pare că eşti un pic cam egoist. Nu-i aşa, amice?
Drăguţa asta...
Ăla e dintele meu. Ene! Ene!
Uşurel, micuţo. E unul de-a nostru. Face parte din Divizia Europeană.
Da!
Aţi colectat dinţişorii mai ceva că Zânele mele.
Dar, aţi lăsat şi cadouri, nu?
Luminile.
De ce nu se sting?
Ei colectează dinţii.
Liniştiţi-vă sau vă voi băga sub pernă.
Bine. Poate am pierdut lupta asta. Dar mâine...
Toate încercările tale patetice vor fi în zadar.
Dinţişorul ăsta l-ai pierdut dintr-un mic accident ciudat.
Mă întreb cum s-o fi întâmplat asta. Jack?
Copiii, nu?
Ăsta-i momentul care-mi place cel mai mult.
Să privesc copiii.
De ce încearcă să ne oprească?
E un pic diferit când eşti aproape de ei, nu?
Mulţumesc că eşti aici, Jack. Mi-aş fi dorit să-ţi ştiu amintirile.
Te-ar putea ajuta.
Nu ne vom mai face griji după ce-l vom prinde pe Bau-Bau.
Aici eraţi.
Am terminat cu copiii. Cum te simţi acum?
Că exist.
- Asta vor crede şi ei. - Înţeleg cum merge treaba.
Lucrăm cu toţii împreună şi ne asigurăm că Iepuraşul ajunge pe ultimul loc.
- Cred că nu mă ajută să fiu Iepuraşul. - Fii atent la asta, amice?
Tu numeşti ăla sac cu dinţişori? Ei bine, ăsta e un sac cu dinţişori.
Domnilor, domnilor. Aici e vorba de dinţişori, nu de concurenţă.
Dar, dacă ar fi...
Eu am câştigat!
Moş Crăciun, Iepuraşul de Paşte.
Moş Ene.
- Zâna Măseluţă! Ştiam c-o să vii! - Surpriză! Am venit.
Ne poate vedea?
Pe majoritatea dintre noi.
- Băieţi, încă e treaz. - Ene, pune-l jos!
Cu visul, Ene! Nu mă înţelegi?
Nu, încetează! E Iepuraşul de Paşte! Ce faci, Abby? Stai cuminte!
- Să nu să se panicheze careva. - Ăsta e un câine de vânătoare.
Ştii ce face un câine de vânătoare unui iepuraş?
Sunt sigur că n-a mai întâlnit un iepure aşa ca mine.
1,90 m. Nas de oţel. Maestru în Tai-Chi.
Şi...
Cuminte, băiete! Cuminte!
Ene! Ene!
I-al de pe mine!
Prăjiturele.
Ce mi-aş fi dorit să am o cameră de filmat acum.
Ene, haide! Putem să-l găsim pe Bau-Bau.
Iepuraşul! Hop! Hop! Hop!
L-am prins!
Ene! Ene, ai văzut asta?
Uită-te la chestia asta!
Frost?
Ştii, pentru o persoană neutră, tu petreci mult timp cu ciudaţii ăştia.
- Asta nu e lupta ta, Jack. - Ai făcut să fie lupta mea,
când ai furat acei dinţişori.
Dinţişori? De ce ţi-ar păsa ţie de ei?
Ei bine, asta căutam.
Asta o să-mi amintească să nu mă pun rău cu tine.
Bine, uşurel. Nu mă poţi acuza pentru c-am încercat, Ene.
Nu ştii cum e să fii slab şi neagreat.
A fost o prostie din partea mea să mă joc cu visele tale.
Aşa că, uite cum facem...
Le poţi avea înapoi.
Tu îi iei pe ăia din stânga şi eu pe ăştia din dreapta?
Unde sunt? Ce se întâmplă?
Ar fi bine să te apleci.
Trebuie să-l ajutăm pe Ene!
Nu!
Nu te lupta cu frica, omuleţule!
- Grăbeşte-te! Grăbeşte-te! - Ţi-aş spune vise plăcute...
dar nu mai sunt.
- Ene? - Nu!
Jack!
Jack, cum ai făcut asta?
Nici nu ştiam că pot să fac asta.
În sfârşit!
Cineva care ştie cum să se distreze.
- Eşti bine? - Voiam...
- Mi-aş fi dorit să pot face ceva. - Să faci ceva?
Jack, l-ai aruncat pe spate pe Bau-Bau. Ne-ai salvat.
- Dar, Ene... - Ar fi mândru de ceea ce-ai făcut.
Nu ştiu cine ai fost în viaţa de dinainte, dar în viaţa asta eşti un Gardian.
Cum pot şti cine sunt dacă nu aflu cine am fost?
Vei afla.
O simt...în burtica mea.
Priviţi cât de repede se sting.
E frica.
Preia controlul.
Adunaţi-vă, întristaţilor.
Încă putem schimba asta.
Paştele e mâine şi am nevoie de ajutorul vostru.
Eu zic să facem din întunericul ăla nişte luminiţe care străluceau cândva.
Iepuraşul are dreptate!
Mi-e greu s-o spun, prietene,
dar Paştele e mai important ca Crăciunul.
- L-a auzit careva? - Trebuie să ne grăbim către tunel.
- Toată lumea la sanie. - Stai aşa! Tunelul meu, regulile mele.
Ţineţi-vă bine!
Era doar o expresie.
"Ţineţi-vă bine!" Foarte amuzant.
Bun venit în tunel.
Ceva nu e bine.
Sophie?
- Ce face ea aici? - Globul de zăpadă.
- Cineva să facă ceva. - Nu te uita la mine, sunt invizibil.
Nu-ţi face griji, Iepuraşule. Sunt sigură că-i plac Zânele Măseluţe. E-n regulă.
Drăguţ!
Ştii ce, am ceva pentru tine. Uite. Ce dinţi frumuşei.
Cu puţin sânge şi gumă.
Sânge şi gumă? Când a fost ultima dată când v-aţi petrecut timpul cu un copil?
Am fost foarte ocupaţi să le aducem bucurie. Nu avem timp...
pentru copii!
Dacă un singur copil poate ruina Paştele, atunci suntem într-o formă foarte proastă.
- Vrei să vopsim nişte ouă? - Bine.
- Sunt o mulţime de ouă. - Cat timp mai avem?
În regulă, gaşcă. E timpul să ripostăm.
Asta înseamnă că vor fi ouă peste tot.
Haideţi! Continuaţi!
Oriunde vă veţi afla, veţi găsi câte un ou de-al meu!
- Bine, e un pic ciudat. - Nu. E adorabil.
Va fi primăvară pe fiecare continent. Şi voi împărtăşi speranţă!
Prea multă culoare de Crăciun, amice. Vopseşte-le albastru.
Ce avem acolo?
E o frumuseţe! Acum vom trece ouăle prin tunele şi le vom duce
la suprafaţă, apoi am terminat cu toate ouăle.
Nu-i rău.
Nici din partea ta nu-i rău.
- Îmi pare rău de toate jignirile. - E din cauza accentului, nu-i aşa?
- Sărăcuţa de ea. A adormit dintr-odată. - O iubesc.
- Cred că e timpul s-o ducem acasă. - Pot s-o duc eu.
- Nu, Jack. Bau-Bau... - Nu e nevoie să ne certăm...
De aceea, avem nevoie de tine aici, cu noi.
Credeţi-mă, voi fi rapid ca un iepuraş.
Sophie? Tu eşti?
Ar trebui să ne întoarcem.
Jack!
O voce, îmi sună cunoscută vocea aceea.
Jack!
Nu-ţi face griji, mai este timp.
Jack?
Haide, lasă-mă! Trebuie să aflu ce e.
- Faceţi linişte! Vă voi scoate de aici... - Jack?
Jack!
Copilul ăla.
Cauţi ceva?
Nu-ţi fie teamă, Jack. Nu te voi răni.
Să-mi fie teamă? Nu mi-e teamă de tine.
- Poate nu. Dar ţi-e frică de ceva. - Aşa crezi, nu?
Un singur lucru l-am ştiut mereu. De ce se tem oamenii cel mai mult.
Şi teama ta e că nimeni nu crede în tine.
Şi cel mai rău dintre toate, e că ţi-e frică şi nu ai ştiut niciodată de ce.
De ce tu? De ce ai fost ales...
Să fii aşa? Fie că ţi-e frică sau nu, răspunsul e aici.
Vrei să-l ştii, Jack? Amintirile tale...
Tot ce ai vrut să ştii, e în cutiuţa asta.
De ce ai ajuns aşa? Nevăzut,
fără să poţi interacţiona cu cineva. Vrei să ştii răspunsurile aşa de mult.
Să le iei şi să zbori cu ele. Dar ţi-e frică, de ce vor crede Gardienii.
Ţi-e frică de dezamăgire. Lasă-mă să te luminez cu un lucru.
Nu te vor accepta niciodată.
Încetează! Încetează!
- Până la urmă, nu eşti unul dintre ei. - Nu ştii cine sunt.
Bineînţeles că ştiu. Eşti Jack Frost!
Faci numai dezordine pe unde te duci, aşa cum faci şi acum.
- Ce-ai făcut? - Contează ce-ai făcut tu.
Zâno!
Paşte fericit, Jack.
Nu.
Nu e nimic aici.
- Haide. Să mergem. - Nu înţeleg, le lasă în fiecare an aici.
- Copii! - M-am uitat peste tot. Nu e nimic.
Ba da, sunt! N-or arăta cel mai bine, dar tot sunt bune.
Nu-mi vine să cred.
Nu există Iepuraşul de Paşte.
- Ce? - Iepuraşul de Paşte nu există.
Nu e adevărat. Sunt chiar în faţa voastră.
Nu mă văd.
Nu m-au văzut.
Jack. Unde ai fost?
Coşmarurile au atacat tunelurile. Au spart toate ouăle.
Au stricat fiecare coş. Nimic n-a mai ajuns la suprafaţă.
Jack?
De unde ai luat aia?
- Am fost...am... - Unde e micuţa Zână?
- Jack, ce-ai făcut? - Pentru asta ai fost acolo?
Ai fost cu Bau-Bau?
Nu! Ascultaţi-mă!
- Scuze. N-am vrut să se întâmple asta. - Trebuie să plece!
Ce?
N-ar fi trebuit să avem încredere în tine.
Paştele simbolizează noi începuturi, o nouă viaţă.
Paştele înseamnă speranţă.
Şi acum s-a dus.
- Hai să verificăm din nou parcul. - Serios?
Pentru ce?
- Pentru Iepuraşul de Paşte? - V-am mai spus, l-am văzut.
E mult mai mare decât credeam. Şi cum se mişcă...
- Maturizează-te, Jamie. - Pe bune acum, omule?
- Ce se întâmplă cu voi? - A fost un vis. Ar trebui să fii fericit
că încă mai visezi aşa ceva...
Şi nu coşmaruri.
Las-o baltă, Jamie.
Anul ăsta nu e niciun Iepuraş de Paşte.
Chiar există!
Ştiu că există.
Mă gândeam eu că asta se va întâmpla.
N-au crezut niciodată în tine.
Am încercat să-ţi arăt asta.
Dar am înţeles.
Tu nu înţelegi nimic!
Ştiu cum e să fii îndepărtat!
Când nimeni nu crede în tine.
Să fii iubit, să ai o familie.
Toţi aceşti ani petrecuţi în umbră... M-am gândit că nimeni nu ştie cum e.
Dar acum, văd că m-am înşelat.
Nu trebuie să fim singuri, Jack. Eu cred în tine.
- Şi ştiu că şi copiii vor crede. - În mine?
Da!
Uite ce putem face.
Să alăturăm întunericul cu frigul. Îi putem face să creadă!
- Le putem oferi o lume în care totul... - E dominat de Bau-Bau?
- Şi Jack Frost. Vor crede în amândoi. - Să le fie frică de noi?
Eu nu vreau asta.
Şi pentru ultima dată, lasă-mă în pace.
Foarte bine. Vrei să fii singur? Bine. Dar mai întâi...
Zâno!
Toiagul, Jack!
Ai un obicei prost de-a interveni. Aşa că, dă-mi-l, şi îi voi da drumul.
Bine, acum dă-i drumul.
Nu cred.
Ai spus că vrei să fii singur. Aşa că, fii singur!
Nu!
Zânişoară?
Eşti bine?
Îmi pare rău. Tot ce pot face e să-ţi ofer frig.
Bau-Bau avea dreptate.
Numai dezordine provoc.
Jack!?
Jack, coboară!
Să aveţi grijă!
Vom avea!
E-n regulă, e-n regulă. Nu te uita în jos, uită-te la mine.
Jack, mi-e frică.
Ştiu, ştiu.
Dar vei fi bine. Nu vei cădea.
- Şi ne vom distra, în schimb. - Nu e adevărat.
Nu te mint.
Ba da, întotdeauna faci aşa!
Nu şi de data asta. Îţi promit, vei fi bine.
Trebuie să crezi în mine.
Vrei să jucăm un joc? Vom juca şotron, aşa cum facem în fiecare zi.
Îl facem uşor pe unu...
Doi, trei!
Acum e rândul tău. Unu...asta e.
Doi.
Trei!
Jack!
Ai...ai văzut?
Eu eram! Aveam o familie, o soră!
Am salvat-o!
De asta m-a ales pe mine.
Sunt...sunt un Gardian.
Trebuie să ieşim de aici.
Zânişoară, îţi sunt dator!
Haideţi, să mergem!
Ce s-a întâmplat?
Nu mai puteţi să zburaţi?
Luminile!
Sunteţi liberi! Nu veţi mai avea nevoie de jucării anul acesta! Mulţumesc.
Sau vreodată.
Toate se sting.
Au mai rămas doar şase. Încă şase copii care mai cred în Gardieni...
cu toată inima!
Să fie...cinci!
Patru!
Trei!
Doi!
Unu!?
Jamie!
Noi doi suntem ceea ce cred ei că suntem, nişte ciudaţi.
Uite ce se va întâmpla.
Dacă n-a fost un vis, şi dacă eşti real, atunci tre' să-mi dovedeşti.
Chiar acum.
Cred în tine de mult timp.
De fapt, de când mă ştiu.
Aşa că, într-un fel, îmi eşti dator. Nu trebuie să faci multe.
Dă-mi un mic semn, ca să ştiu.
Orice.
Orice ar fi.
Ştiam eu.
Există!
Zăpadă?
Jack Frost.
- Ce-ai zis? - Jack Frost.
Iar a spus-o. A spus...
Ai spus...
- Jack Frost! - Aşa e.
Eu sunt, Jack Frost! Ăsta e numele meu.
Mi-ai rostit numele.
Poţi să mă auzi?
Poţi să mă vezi?
Mă vede!
- Ai făcut să ningă! - Ştiu!
- În camera mea. - Ştiu!
- Eşti real? - Da!
Cine crezi că aduce viscolul şi zăpada?
Şi-ţi aduci aminte de săniuşul de zilele trecute?
Tu ai fost ăla?
- Da, eu eram! - Mişto!
- Cum rămâne cu Iepuraşul şi Zâna Măseluţă? - Există!
- Cu toţii existăm! - Ştiam eu!
Jamie, cu cine vorbeşti?
Cu Jack Frost.
Bine.
Renilor, veniţi înapoi!
- Moşule, eşti bine? - Oficial, puterile mele m-au lăsat.
Jack.
Jack!
Eşti bine?
- Ce faci aici? - Ceea ce faci şi tu.
O ultimă luminiţă.
Chiar eşti tu. Adică eşti tu!
Ştiam eu că n-a fost doar un vis!
Jack, te poate vedea!
- Staţi, unde e Iepuraşul? - A pierdut Paştele.
Şi-a pierdut puterile la fel ca noi.
Dar în special el.
Nu se poate.
Ăsta e Iepuraşul de Paşte?
Acum mă vede cineva. Unde erai acum o oră, amice?
Ce s-a întâmplat cu el? Parcă era imens şi mişto.
Şi acum e drăgălaş.
Ce bine e.
Tu i-ai spus să zic asta? Asta e! Haide! Doar noi doi, haide!
Nu. De fapt, mi-a spus că eşti real. Chiar în momentul când credeam că nu eşti.
Te-a făcut să crezi? În mine?
- Ia-l pe Jamie de aici! - Ai grijă, Jack!
Jack Frost?
Să terminăm odată!
Micul tău truc nu mai are efect asupra mea!
Pe aici! Pe aici!
Înfundătură! Pe cealaltă parte!
Jack!
Bună încercare, Jack!
E puternic.
Nu pot să-l înving.
Atâta bătaie de cap, şi băieţelul ăsta continuă să creadă.
Foarte bine, atunci.
Mai sunt şi alte căi de-a închide lumina.
Dacă-l vrei pe el, trebuie să treci de mine.
Uite cât de pufos eşti. Vrei să te scarpin după urechi?
Nici să nu te gândeşti.
Nu vă pot spune cât de fericit sunt să vă văd pe toţi aşa.
Arătaţi groaznic.
Jack?
Mi-e frică.
Jack, mi-e frică.
Ştiu, ştiu.
Dar, vei fi bine.
Şi ne vom distra, în schimb.
Asta e! Asta e tăria mea.
Deci, ce crezi, Jamie?
Crezi în Bau...
Hai să mergem să-ţi cunoaştem şi prietenii.
- Jamie, cum faci asta? - Cu ajutorul lui Jack Frost.
Haide, avem nevoie de ajutorul tău!
- E chiar... - Jack Frost!
- Crăciun Fericit! - Şi Paşte Fericit...!
Nu uitaţi de dinţişori!
Kate?
Iepuraşul de Paşte există! Cu toţii există!
Credeţi că vreo câţiva copii poate să vă ajute...
împotriva ăsteia?
Sunt doar coşmaruri, Jamie.
- Te vom proteja noi, amice. - Voi îi protejaţi pe ei?
Dar pe voi cine vă protejează?
Eu.
Şi eu.
- Şi eu. - Şi eu.
Şi eu.
Şi eu voi încerca.
Tot credeţi că nu există Bau-Bau?
Eu cred în tine!
Doar că nu mi-e frică de tine.
- Da! - Nu! Prindeţi-i, nu-i lăsaţi să scape!
Haide. Haide!
Eu sunt Iepuraşul de Paşte!
Bună, amice.
Haideţi!
Să le venim de hac!
Sunt ai tăi, amice!
Mulţumesc, Zâno!
Am greşit acoperişul.
Uitaţi-vă la asta!
M-am prins! Ştiu ce trebuie să facem!
Să mergem!
S-a terminat, Bau-Bau. Nu ai unde să te mai ascunzi.
Jack, ai grijă!
Moş Ene!
www.subtitrari-noi.ro
Tăria ta.
Ei bine, mi-a luat ceva timp.
Dar, mi-am dat seama.
Sunteţi pe lista mea cu obraznici! Iepuraşule, repede!
Îndrăzniţi să vă bucuraţi în prezenţa mea!
Eu sunt Bau-Bau! Şi vă va fi frică de mine.
Nu!
Nu.
- Părăseşti petrecerea aşa devreme? - Nici n-ai spus la revedere.
O monedă?
Şi asta e pentru zânele mele.
Nu puteţi scăpa de mine. Nu pentru totdeauna. Mereu va exista frică!
Şi ce? Atâta timp cât un singur copil crede,
noi vom fi aici să luptăm împotriva fricii.
Serios?
Şi atunci, ei ce fac aici?
Nu poate fi coşmarul meu. Eu nu mă tem.
Se pare că e frica ta ce-o miros ei.
Nu!
Jack, eşti pregătit acum? S-o facem oficial?
E timpul pentru jurământ.
Jack Frost, promiţi să veghezi asupra copiilor din lume?
Să-i protejezi cu viaţa ta, speranţele, dorinţele şi visele?
Pentru că ei sunt tot ce avem, ceea ce suntem, şi ceea ce vom fi.
- Promit. - Atunci, felicitări, Jack Frost.
Pentru că acum şi pentru totdeauna eşti un Gardian!
Adunaţi-vă, fetelor.
Toată lumea iubeşte sania.
E timpul să plecăm.
Paşte fericit, scumpo.
- Îmi vei lipsi. - La revedere, Iepuraşule.
Pleci? Dar dacă Bau-Bau se întoarce?
Dacă iar începem să nu mai credem? Dacă n-o să te pot vedea?
Uşurel.
Mi-ai spus să nu încetez niciodată să cred în Lună atunci când Soarele răsare.
- Da. - Bine.
Vei înceta să crezi în Soare dacă norii o acoperă?
- Nu. - Mereu vom fi acolo, Jamie.
Şi acum, mereu vom fi aici.
Ceea ce te face şi pe tine un Gardian.
Jack!
Numele meu e Jack Frost...
Şi sunt un Gardian.
Cum ştiu asta?
Pentru că Luna mi-a spus asta.
Aşa că, atunci când Luna vă spune ceva...
Credeţi-o!
Traducerea si adaptarea: Flavius Gomei Subtitrari-Noi Team/ www.subtitrari-noi.ro
TRADUCEREA DUPA SUNET! Facebook: Flavius Gomei Subtitrari-Noi
Sync: Alex Ciobanu (Zuzuitu') Subtitrări-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext