Downloaded From www.AllSubs.org
Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
În vremuri de tiranie şi de nedreptate,
când legea e un instrument al opresiunii,
istoria duce la naşterea nelegiuiţilor.
Astfel erau vremurile
de la sfârşitul secolului al XII-lea.
NOTTINGHAM
Cine e acolo?
Vrea să-mi spună cineva...
ce se întâmplă?
Nu fi nesăbuit, Walter. Duceţi-l înapoi în pat.
Sunt încă stăpânul acestei case.
Richard, scularea.
Cine e acolo?
Trezeşte-te, Thomas.
Deschideţi porţile!
Ticăloşii!
Săgeată.
Felinarul.
Vă văd, ticăloşi mici! Vă văd!
Viermi nenorociţi!
Ne-au luat toate grânele pentru însămânţat!
Acum ce vom face la însămânţare?
Ne vom ruga.
După ani de cruciade,
Richard Inimă de Leu îşi irosise averea şi faima.
Lăsase în urmă doar jafuri şi distrugere.
În slujba regelui Richard era un arcaş pe nume Robin Longstride.
Aceasta e povestea întoarcerii lui acasă unde, apărându-i pe cei oprimaţi,
a fost afurisit de Biserică şi declarat un nelegiuit.
ROBIN HOOD
Traducerea: Felixuca şi Avocatul31 Nifty Subtitles Team www.niftyteam.ro Subtitrări-noi Team www.subtitrari-noi.ro
sync.gioni666
CASTELUL CHALUS-CHABROL FRANŢA - 1199
- Ia-le. - Mulţumesc, Robin. Mulţumesc.
Robin!
Arcaşii sunt chemaţi la datorie.
Al naibii, sunt lihnit.
Ascunde astea.
Îi vom mânca la cină, atunci.
Sire.
Baia dvs. Sire.
Pentru numele lui Dumnezeu, Loxley!
Să înceteze.
- Vă aclamă, sire. - Da?
Sunt precum clopotele Iadului.
Trăiască Richard!
Acela este?
Un ultim castel de cucerit
şi apoi ne vom întoarce acasă, în Anglia.
Împingeţi!
Arcaşule, ramai în viaţă, Ne vedem diseară!
De data asta nu uita banii, Micuţule!
Va fi plăcerea mea să ţi-i iau.
Împingeţi!
Să mergem!
Să ne grăbim!
Apăraţi-l pe rege! Apăraţi-l pe rege!
Pregătiţi scuturile!
Să-i trimitem pe francezi în Iad!
Ridicaţi scuturile!
Jimmy.
Cu calm şi prudenţă, fă-o să merite.
Du-te!
Acoperiţi-l!
Acoperiţi-l! Acum!
Du-te!
Retragerea!
Moarte Franţei!
Hai!
- O pernuţă de ace pe cinste! - Pentru fundul regelui Philip!
Priviţi ce-au făcut pentru Inimă de Leu!
Împingeţi! Împingeţi!
Va arde toată noaptea, băieţi. Nu-i lăsaţi să îl stingă!
Dacă îi vor spulbera de dimineaţă, vor culege toţi laurii.
Bravo, Jimmy.
TURNUL LONDREI
Maiestate.
O prinţesă englezoaică dată afară din dormitorul soţului ei
de o târâtură franceză. Nu ţi-este ruşine?
Ruşinea, cu siguranţă, este a lui.
Atunci intră şi spune-i-o.
Dacă tragi cu ochiul pe gaura cheii nu rezolvi nimic.
John...
Doamne sfinte!
Te rog să mă ierţi.
Fiul meu are nevoie de sfaturile mele.
Ba nu. Întreab-o pe ea.
Mamă, te rog, nu ţi-e ruşine?
Mă găseşti aşa cum nicio mamă nu ar trebui să îşi vadă fiul.
- Din păcate, s-a terminat. - S-a terminat?
- Ştiu. Dar e doar mama mea. - Ajunge.
De fapt, cred c-ar fi bine să auzi şi tu ce voi spune.
Deşi nu te accept în prezenţa mea.
Mamă...
Scopul prezenţei mele în această cameră
este să salvez domnia de consecinţele acestui amuzament deplasat.
Unchiul Isabellei este regele Franţei.
E adevărat!
Dedesubt.
Unchiul o vrea înapoi?
Philip abia aşteaptă un pretext
ca să traverseze canalul cu armata
şi tu i l-ai servit pe tavă.
Acceptă-ţi din nou soţia legitimă şi salvează Anglia.
Soţia mea legitimă e sterilă.
Chiar o doreşti pe ea ca soţie a mea?
Tu, care ţi-ai onorat soţul cu opt fii,
astfel încât acum, când moartea i-a răpit pe restul,
ai un rege şi o javră care să-ţi spună "mamă"?
Mai bine să am un bastard al unei servitoare
decât să ţi-o bagi în pat pe nepoata inamicului Angliei.
S-o bag în pat şi să mă însor cu ea, mamă.
Le-am cerut misiţilor papei să anuleze căsătoria.
Şi crezi că Papa o va favoriza pe "javra" regală a Angliei
în locul regelui Franţei?
Poate va găsi o cale pentru fiul Eleonorei de Aquitania...
Şi pentru viitorul rege al Angliei.
Richard Inimă de Leu are 40 de ani,
dacă nu mai mult.
Şi nu are urmaşi.
Eu sunt o regină în devenire.
Da, da!
Vezi?
Ea este Eleonora mea.
Trebuie să înţelegeţi că acesta nu este un joc de noroc
ci de agerime a minţii şi de îndemânare.
Uitaţi ce fazan frumos! L-am ucis seara trecută...
La stânga, la dreapta sau în centru.
- La centru. - La centru, spune el!
În centru! În centru!
Îmi pare rău pentru... nimic!
Robin, aici! Am nevoie de...
Să reluăm, să reluăm!
Focul îşi va face treaba. Vom sparge porţile în zori.
Cu un vânt favorabil,
am putea ajunge acasă peste trei zile.
Te vei întoarce în Nottingham?
Am o soţie...
care mă aşteaptă acasă.
Eu am o mamă care nu vrea să moară
şi un frate care mă vrea mort.
Primul lucru pe care îl voi face va fi să-i arunc în închisoare.
Poporul se va bucura să vă vadă întors în ţară.
Şi aşa aş dori să rămână lucrurile.
Să fiu amintit aşa cum eram.
Armata mea ştie adevărul.
S-a terminat cu "Inimă de Leu".
Fiecare om din armată vă idolatrizează, maiestate.
Nu mă linguşi.
Ştiu cât poate fi de greu să-i fii prieten regelui.
Vino, Loxley, să căutăm distracţie. Să bem! Şi să ne veselim!
Să vedem dacă reuşim să găsim un om sincer.
Da.
Hai să facem asta.
Micuţule, vezi bine că ăsta nu-i un joc de noroc,
ci de agerime a minţii şi de dexteritate.
Am o vedere de şoim.
Voi fi cu ochii pe tine.
Ce alegi? La dreapta, la stânga sau în mijloc?
La dreapta, la dreapta!
Cred că voi alege varianta a patra.
Varianta a patra?
Te urmăresc de ceva vreme, Longstride.
Aici nu e niciun bob de mazăre. Jocul ăsta e o păcăleală!
Ai făcut-o să dispară, cât le învârteai şi le suceai acolo.
Te-am prins.
Să nu le atingi.
Le voi întoarce eu.
Ai pierdut.
Te descurci mai bine decât crezi!
Ticăloşi neghiobi!
Îngenuncheaţi în faţa regelui!
Cu toţii, înapoi!
Nu, ăştia-s doar soldaţi care joacă un joc.
Nişte păcătoşi, pe gustul meu.
Care dintre voi a pornit încăierarea?
Eu, sire.
Eu am tras primul pumn.
Un om sincer.
Şi cu cine te băteai?
Se bătea cu mine, maiestate.
Credeam că este un om de nimic.
Dar mi-a demonstrat contrariul.
Un inamic care arată respect.
Ridicaţi-vă amândoi în picioare.
Tu nu.
Curajos... şi sincer.
Eşti atât de sincer încât să-i zici regelui ceva ce nu vrea să audă?
Ce părere ai despre cruciada mea?
Dumnezeu va fi mulţumit de sacrificiul meu?
Nu, nu va fi.
De ce spui asta?
Masacrul de la Acre, sire.
Zi mai tare!
Când ne-aţi pus să strângem 2.500 de musulmani, bărbaţi, femei şi copii,
o tânără de la picioarele mele, cu mâinile legate, a privit înspre mine.
În privire să nu i se citea nici teamă, nici ură.
Doar milă.
Ştia că după ordinul domniei tale
săbiile noastre aveau să se coboare asupra capetelor lor.
Că în acea clipă aveam să fim fără niciun Dumnezeu,
cu toţii.
Fără Dumnezeu.
Sincer...
curajos... şi naiv.
Aşa este un adevărat englez.
Exact aşa.
Bravo, Robin. L-ai învăţat minte.
Cel mai rău va fi cu biciuirea.
Focul va fi şi mai rău.
- Dacă nu ne spânzură. - Nu, cel mai rău va fi asta.
Cu asta se va termina totul.
Imediat ce mă vor elibera, voi pleca.
Nu-i sunt dator Domnului şi nimănui de aici să-l slujesc.
CASTELUL FONTAINEBLEAU SENA, FRANŢA
Arma domniei tale.
Maiestate?
Regele Filip al Franţei.
Vă rog.
Îl cunoaşteţi de mult timp pe prinţul John?
Într-adevăr.
În limba dumitale.
De mult timp. Am fost hrăniţi la acelaşi sân.
- Aveţi aceeaşi doică? - Da.
De atunci suntem prieteni.
Bine.
Pentru că Anglia, sub domnia prietenului tău, John,
e o ţară fără spirit războinic.
Aş putea cuceri Londra cu o armată de bucătari.
Dar Richard se întoarce acasă
şi sub domnia lui Richard Anglia este... cu totul altfel.
Richard va reveni acasă traversând pădurea Brocéliande.
Îi ştim ruta exactă.
El călătoreşte mereu în fruntea armatei sale,
înconjurat doar de câţiva cavaleri de încredere.
Când Richard va muri,
ţie îţi va fi uşor să ridici ţara împotriva lui John
şi nu va fi vreun moment mai propice pentru o invazie.
Drăcia dracului!
Până şi animalele muribunde pot fi încăpăţânate.
Ucide-l pe Inimă de Leu şi vei fi răsplătit generos.
Sunt la dispoziţia domniei tale.
Nu, eu îţi stau la dispoziţie.
Haide! Turnaţi uleiul!
Pentru Anglia!
L-am ucis pe rege! Priviţi! L-am ucis pe rege!
Repede! Acoperiţi-ne, acoperiţi-ne! Repede!
Duceţi-l la adăpost!
Acoperiţi-l!
Să vină medicul!
De ce chemi medicul? Nu te simţi bine?
Medicul!
Vin!
Ce s-a întâmplat?
Regele e mort!
Mort?
Mort.
Bine, Jimmy. Dă-ne drumul. De-acum suntem stăpâni pe destinele noastre.
Vin cu voi!
Nu, nu vei veni. Nu luăm vagabonzi.
Mai bine ar veni. E periculos. Poate ne va fi util.
Unde mergem?
Pe coastă, într-o corabie, înainte să ajungă acolo 3.000 de soldaţii în panică.
Preţul pentru trecerea canalului e de 1.100 de galbeni.
Cum ramane cu soldele noastre?
Credeai că iei greu banii când era viu?
Încearcă să-ţi iei solda de la un rege mort.
Hai, băieţi. Luaţi-vă lucrurile cât de repede puteţi.
NOTTINGHAM
Îmi place noua biserică.
Lady Marian!
M-ar fi părut rău să plec fără să-mi iau rămas bun. Vă mulţumesc.
Îmi face plăcere să-ţi urez călătorie sprâncenată, părinte Tancred,
dar eu îl căutam pe noul părinte.
În ultima vreme v-am simţit lipsa duminică şi la predici.
Îmi place să fie linişte în biserică, părinte,
atunci când mă rog pentru un miracol.
Noua congregaţie e compusă din femei, copii şi bătrâni.
Bărbaţii noştri sunt la război sau au revenit invalizi
iar orfanii lor trăiesc ca nişte sălbatici, în pădure.
Pământul e gata de cultivat, însă nu avem seminţe.
Iar grânarul Bisericii este plin.
Doar nu vă aşteptaţi ca Biserica să-şi dea grânele
ca să fie însămânţate câmpurile domniei voastre.
Grânele acelea sunt pentru York.
Eu sunt fratele Tuck.
Părintele Tancred a fost chemat la York
unde îi va aminti episcopului că oamenii din Nottingham...
Nu trebuie să-i reamintesc că oamenii din Nottingham
vor culege ce au semănat şi se vor căi pentru păcatele lor.
Miracolul pentru care mă rog
este ca episcopul să arate puţină îndurare creştinească.
Cum spuneam, părinte,
îmi place să fie linişte în biserică atunci când mă rog.
Vei avea probleme cu acei Loxley de la Peper Harrow.
Ai albine, Tuck?
Eu am grijă de albine şi albinele au grijă de mine.
PĂDUREA BROCELIANDE FRANŢA
Găsiţi-l.
Luaţi tot ce doriţi.
Unde este Inimă de Leu?
Richard, unde eşti?
Eşti cavaler?
Unde este regele Richard?
- E mort. - Mort?
Serios?
Regele e mort.
Voi unde mergeaţi?
Aduceam coroana... Coroana lui Richard.
Cum să asasinez un rege mort?
Aduceţi-mi coroana. E în sacii de la oblâncul calului alb.
Coroana! Repede!
Aduceţi coroana şi ucideţi calul!
Eşti englez?
Când îmi convine.
Tu cine eşti?
Robert Loxley.
Acela este calul regelui!
Jimmy! Fereşte-te!
Jimmy!
- Robin, sunt francezi? - Este o ambuscadă.
Ce se întâmplă?
Haideţi!
Acum.
John.
E mort.
Ajutor.
Sabia mea.
E foarte valoroasă pentru mine.
Îi aparţinea tatălui meu.
Sir Walter Loxley.
Din Nottingham.
- Îl cunoşti? - Da.
Am auzit de Nottingham.
Atunci norocul... Norocul mi-a surâs.
Trebuie să-i duci sabia tatălui meu.
Aşa voi dobândi pacea.
Am luat-o cu furie şi fără consimţământul său.
Trebuie să înţelegi dragostea dintre un tată şi un fiu.
Tata a părăsit această lume când aveam şase ani.
Ştiu foarte puţine despre dragostea dintre un tată şi un fiu.
Te implor!
Spune-mi că o vei face.
O voi face.
E o promisiune făcută cu sânge, Robin.
Este o pată.
Doar atât.
Robin!
Loxley mergea către coastă pentru a lua o corabie.
Coroana aceea poate însemna drumul nostru spre casă.
Suntem arcaşi de rând, Robin.
Dacă vom ajunge la nava regelui cu această coroană,
ne vor acuza de crimă.
De unde ştii...
că acei cavaleri din jurul tău sunt cavaleri cu adevărat?
Nu-i nicio diferenţă între un cavaler şi oricare alt om
în afară de ce îmbracă.
Tot ce ne trebuie e în jurul nostru.
Armuri, coifuri, săbii...
Şi ne vom întoarce în Anglia oameni bogaţi.
Cu cai şi cu aur.
Norocul...
în sfârşit ne-a surâs.
Iar eu nu îi voi întoarce spatele.
Scoate-ţi coroana aia, Will.
O vom duce acasă.
Încredinţăm acest trup Pământului, bătând la porţile eternităţii.
Dacă îl veţi lăsa să intre.
Am arat bine terenul,
dar pentru ce? Pentru urzici?
Supa de urzici şi salata de păpădii ne vor ţine în viaţă.
Haide, Goliath, pe aici.
Dacă nu se va împlini un miracol.
Pe aici.
Marion. Şeriful.
Marion, am fost la Peper Harrow şi am aşteptat în zadar
ca sir Walter să mă primească.
Te rog, spune-i că am lucruri mai bune de făcut
decât să-i păzesc poarta.
Sigur. La câţi tâlhari bântuie prin Sherwood,
asta e treaba şerifului. De ce nu îi cauţi?
Spune-i că data viitoare îi voi doborî porţile.
Şi dacă e prea orgolios să plătească atât cât datorează...
Nu e prea orgolios. E prea sărac.
În numele Regelui Richard ne-aţi luat tot ce aveam
ca să plătiţi aventuri pe pământuri străine
în timp ce în ţară, Biserica, în numele unui Dumnezeu milostiv,
a luat, fără milă, tot ce mai pusesem deoparte ca să ne hrănim.
Între şerif şi episcop,
n-aş putea spune care e nenorocirea mai mare pentru englezii cinstiţi.
De ce oare mă faci să devin inamicul tău
când ai mijloace de a mă transforma în protectorul tău?
Care mijloace?
Dacă pleci imediat,
îţi voi cruţa viaţa, nepomenindu-i soţului meu despre vizita ta
atunci când se va întoarce acasă.
Soţul tău? După zece ani?
Dacă nu-i mort, acum îşi face de cap în bordelurile de pe coasta berberă.
Ai vorbit ca un om care se pricepe bine la asta.
Gândeşte-te bine, Marion.
Sir Walter va muri fără vreun moştenitor.
Peper Harrow va reveni Coroanei şi tu vei trăi sub cerul liber.
Vei veni bucuroasă la mine, atunci.
COASTA NORDICĂ A FRANŢEI
Căpitane! Acolo!
Domnule, ni s-a spus să aşteptăm 12 cavaleri şi pe rege.
Preaiubitul nostru rege este mort.
- Trăiască regele. - Trăiască regele!
Domnia ta cine eşti?
Sir Robert Loxley, din Nottingham.
Si tu?
- Şi domnia ta? - Eu sunt scutierul regelui.
Veniţi la bord până să se ridice mareea.
Creşte rapid.
MIEII SE VOR FACE LEI
Care este planul, de dimineaţă?
Corabia se opreşte la Gravesend în drum spre Londra.
Le vom lăsa lor onoarea de a restitui coroana
iar noi vom pleca.
- Unde? - În nord.
Mie îmi convine.
REVOLTAŢI-VĂ IAR ŞI IAR
PÂNĂ CE MIEII SE VOR FACE LEI
...Ne luăm adio de la prieteni şi familii...
RÂUL TAMISA ANGLIA
Pregătiţi-vă, sir Robert.
Intrăm în port în 20 de minute.
Gravesend?
Nu, dle. Docurile regatului. Turnul Londrei.
Will.
John. Allan.
Unde suntem?
Londra.
Dumnezeule!
Intrăm în port în 10 de minute.
Cum tragem la mal, pregătiţi-vă să fugiţi.
Şi dacă îl cunoaşte careva pe Loxley,
mama regelui, fratele său sau vreun curtean?
Atunci vom fugi ca să ne salvăm vieţile.
Fir-ar să fie, ştiam eu! Ştiam eu!
Buna dimineaţa milord.
Câteva sfaturi cu privire la această ocazie tragică.
Inţelegeţi că totul trebuie facut corect
aşa încât îi veţi prezenta coroana lui Lady Eleanor.
Veţi pune piciorul drept în pământ.
Să nu o priviţi în ochi când îi veţi spune că regele a murit.
Si să nu vă ridicaţi până nu se ridică toţi ceilalţi. Aţi inteles?
Da.
Agnes!
- Rochia de brocart cu fir aurit. - Da, maiestate.
Regele Richard se întoarce!
Faceţi-i loc reginei! Lăsaţi-o pe regină să treacă!
Linişte.
- Ce este? Ce se petrece? - Regele Richard revine din Franţa.
Loxley ne-a minţit?
Îngenunchează.
Viaţă lungă, fiule.
Acum ridică-te.
Regele a murit.
Trăiască regele!
Ridicaţi-vă.
Pe tine...
nu te cunosc.
Robert Loxley, sire.
Din Nottingham.
Bun venit, atunci.
Cum a murit fratele meu?
În bătălie, cum îi era firea.
Cum îi era firea.
- Meriţi o recompensă... - Să aducem caii.
...pentru că ai adus în patrie vestea.
În genunchi.
Ai zis că vii din Nottingham?
Da.
Tatăl tău, sir Walter,
este dator Coroanei cu taxele.
Coroana mea.
Zi-i că domnia ţării e costisitoare şi că toţi au de plătit partea lor.
Vom începe cu asta.
- Maiestate. - Faceţi-i loc regelui!
Faceţi-i loc regelui! Lăsaţi-l pe rege să treacă!
Godfrey, prietenul meu! Cât mă bucur să te revăd!
Cum ai călătorit?
Bine, sire.
Ce ai păţit la faţă?
Un accident de vânătoare, o nimica toată.
- Înspăimântător. - Maiestate.
Spune că te-ai rănit în duel, aşa te vor plăcea mai mult doamnele.
Mă înclin în faţa priceperii domniei tale la femei.
Acum te poţi ridica.
Sir Robert.
Poate mă cunoşti.
Sunt William Marshal.
Am copilărit împreună cu tatăl tău.
Spune-i că voi veni cât de curând să îl vizitez.
În prima noapte de primăvară, fără lună.
Poate voi avea nevoie de el.
Sigur. Îi voi spune.
Oricine şi orice ar fi, ştie prea multe lucruri.
Scăpaţi de el.
Haideţi, să-l urmărim!
Dă-mi tot ce ai!
Provizii, bani, haine, sau viaţa.
Thomas Cooper.
Tu eşti?
Eşti bolnav, Thomas?
Cu toţii suntem bolnavi.
- Unde sunt restul? - Nu îi spune.
Loop o să se supere.
Nu, mama ta o să se supere.
Fie vii cu mine, fie vin eu tine tine.
Alege.
Haideţi, unde sunt?
Răspundeţi-mi.
Patru oameni, cinci cai, unul cu părul cărunt.
I-ai vazut?
Pe acolo.
Doamne sfinte.
Nu ştii vreun cântecel vesel?
Cântă o baladă săltăreaţă,
care să vorbească despre aventuri, fapte eroice şi despre curaj.
Nu. Cântă ceva despre o femeie.
O femeie frumoasă.
Am terminat.
Banii s-au împărţit.
La fel trebuie să facem şi noi.
Tu unde te vei duce?
Cred că îi suntem datori Zeiţei Fortuna.
Şi eu doresc să-mi plătesc datoria.
Cum?
Inscripţia de pe sabie mi-a trezit amintirile.
Poate doar mi-am imaginat, nu ştiu.
Dar intenţionez să-i duc sabia stăpânului său
şi să-i respect dorinţa fiului său muribund.
Ţi-ai pierdut minţile?
Abia ai zis că suntem în pericol, Robin.
Acum alegi să te pui în calea pericolului?
Te vor găsi.
Nu putem răsplati norocul cu lucruri rele.
Aduce nenorocirea.
- Vin cu tine. - Si eu, Robin.
- Da. - Nu.
Noaptea asta este ultima împreună.
Mâine o să mergem pe drumuri diferite.
Acum luaţi-vă partea.
Să mâncăm şi să dormim.
Will, tu stai primul de veghe.
Will.
Aveţi grijă unde păsiţi!
Unul dintre ei a scăpat.
Nenorociţii! Mi-au furat averea.
Armata lui Richard se întoarce în ţară.
E prea costisitor să o mai întreţinem.
Marshal, te las pe tine să vorbeşti de problemele băneşti.
E adevărat, sire.
Dar să dizolvăm armata ar costa mai mult decât s-o întreţinem.
De ce?
Campaniile regelui Richard au fost costisitoare.
Dar profiturile obţinute au fost...
Ce-mi pasă mie, Marshal?
Problemele fratelui meu s-au încheiat!
S-au încheiat!
Ieşiţi din încăpere.
Aşadar... taxele.
Taxele?
Mulgerea unei vaci deşelate
nu te va face decât să fii dat la o parte de pe scăunelul de muls.
Mamă, scuteşte-mă cu amintirile vieţii de fermier.
Tu nu ai aşa ceva şi eu nu le înţeleg.
Trăim vremuri grele.
Încercăm să câştigăm timp.
Pot trimite emisari pentru a obţine împrumuturi.
Sunt o grămadă de bani în Sicilia sau în Normandia.
Cu căciula-n mână, precum cerşetorii?
Stăpânul tău e un rege.
Coroanei i se datorează bani din ţară.
Baronii din nord se plâng de sărăcie,
dar aşa au făcut mereu cei bogaţi.
Deci ce e de făcut?
Îngăduiţi-mi să mă duc în nord cu cavaleri de încredere.
Negustorii şi proprietarii de moşii vă vor umple cuferele...
sau propriile lor sicrie.
Englezi care să ucidă alţi englezi?
Sunt un om loial Coroanei.
Şi loialitatea înseamnă să-ţi plăteşti partea cuvenită
pentru apărarea regatului.
Bine zis!
Nu crezi, Marshal?
Mamă?
Richard inspira credinţă nu prin ameninţări,
ci prin exemplu.
Mamă! Scumpul tău fiu era un imbecil
şi tu i-ai susţinut fiecare nebunie,
de aici până în Ierusalim şi înapoi.
Da, tu l-ai adorat
când a pierdut toate teritoriile cucerite de tata aşa de greu.
Tu i-ai sărutat portretul
în timp ce Anglia a plătit cu patru ani de impozite
răscumpărarea sa, atunci când a fost capturat.
Tu eşti la fel de vinovată ca oricine pentru dezastrul ce-l moştenesc.
Mai mult a durut-o pe ea.
Dle cancelar.
Marshal.
L-ai slujit fidel pe fratele meu şi pe tata, înaintea lui.
Cred că ai petrecut suficient timp cu familia mea
şi, fără îndoială, vrei să petreci mai mult timp cu a ta.
De aceea, cu regret,
îţi accept demisia din toate funcţiile şi îndatoririle de stat.
Inelul.
Maiestate.
Alege bine, Godfrey, locul unde să-ţi împlânţi pumnalul.
Pentru că şi eu îl voi alege cu mare atenţie.
Deschideţi porţile!
NOTTINGHAM
Nottingham!
- Ăştia-s oamenii tăi, Robin? - Nu ştiu. Se poate.
Nu pare să fie mare lucru de capul acestor englezi provinciali.
Dar v-am ţinut la respect pe voi, galezii, nu?
Se zice că voi, galezii, dormiţi pe bălegar
şi că vă culcaţi cu oile.
Tacă-ţi fleanca!
Nu vreţi să stârniţi albinele cu cearta voastră, nu?
Şi săbiile voastre nu vă vor folosi la nimic, domnilor.
Tu te ocupi de albine?
Nu, eu sunt omul bisericii. Tuck este numele meu.
Atunci, frate Tuck, îmi poţi spune unde-l găsesc pe sir Walter Loxley?
Dacă nu e la Peper Harrow...
Cât timp vor dura treburile tale?
Aveţi grijă de voi. Dumnezeu să vă aibă în pază.
Asta e tot? După zece ani?
Părintele, unde poate un om, pe aici, să se bucure... moderat de vin?
E o faţă bisericească. Iertaţi-ne, frate.
- Aveţi bani? - Da, am bani.
Doi galbeni.
Fiecare.
Aţi gustat vreodată licoarea din miere numită hidromel?
Veniţi cu mine.
Hidromelul ăsta te pune pe picioare.
Un pic mai mult.
Fetiţo...
"Fetiţo"?
Ori eşti orb, ori vrei să ceri de pomană.
Tu te îngrijeşti de casă?
Într-un fel, da.
Doresc să-l văd pe sir Walter Loxley.
Şi domnia ta cine eşti?
- Robin Longstride. - Doar Robin Longstride? Fără "sir"?
Nu, doamnă.
Fără "sir".
Ai venit după taxe?
Nu. Am venit ca să aduc o sabie.
Fiul său a murit.
Pe aici.
Va lua el calul.
Marion...
Marion!
Maggie! Unde eşti?
Doamnă, vă cheamă sir Walter.
Ştiu, Margaret, l-am auzit.
Spune-i că avem un oaspete.
Sunt Marion Loxley.
Soţia lui Robert.
Domniţă, vă cer iertare.
De-aş fi ştiut...
O veste proastă tot proastă rămâne, indiferent pe ce cale soseşte.
Îţi sunt îndatorată. Mulţumesc că ai găsit timp să o aduci.
Ai luptat alături de soţul meu?
Da.
A murit cu onoare?
Într-o ambuscadă, doamnă.
Fusese ales să aducă în patrie coroana lui Richard.
Marion! Cine e aici?
Un călător, Walter.
Vestea aceasta va fi foarte dureroasă pentru el.
- Adu-l înăuntru, atunci. - Da, da.
Spune-i că Robert e în Ţara Sfântă, că-i trimite salutări
şi că se va întoarce în curând.
Marion, călătorului probabil că îi este sete.
Întotdeauna le este sete, nu-i aşa?
Cum vă cheamă, domnule?
Longstride. Robin Longstride.
Mă iei peste picior?
Domnule...
Fiul domniei tale... m-a rugat să îţi aduc asta.
Şi cum se va mai apăra Robert fără sabie?
Fiul rătăcitor nu se va mai întoarce până la urmă.
Şi aşa tatăl său nu va mai vărsa lacrimi de iertare.
Nu vom mai îndrepta lucrurile.
L-ai văzut murind?
Eram cu el când a murit.
Ultimele sale cuvinte au fost despre dragostea între tată şi fiu.
Iartă-mi impoliteţea...
durerea mea aştepta această zi.
Apropie-te...
ca să te pot vedea.
Robin Longstride...
un om de rând, dar atât de nobil...
Vei lua cina cu noi.
Dar mai întâi spală-te, domnule. Puţi.
Ţi-am pregătit nişte haine ale soţului meu.
Sper să nu te stânjenească.
Domniţă...
am nevoie de ajutor cu tunica din zale.
Winnifred!
Gluga are un fir la baza gâtului.
Sub glugă vei găsi firele tunicii.
Mulţumesc.
Voi pune să fie spălată.
Marion! Mai adu vin!
Ai bătut cale lungă ca să-mi aduci sabia.
Nu ştiu dacă asta te face demn de încredere.
Sau dacă eşti un profitor.
Marion, încerc să măsor calitatea omului care ne este oaspete.
- E un bărbat frumos? - Da.
Cum sunt, uneori, unii slujitori.
Când sunt treji.
Spune-ne povestea vieţii tale, domnule.
Nu mai primim prea mulţi vizitatori,
în afară de cei ce strâng taxele şi alţi cerşetori.
Nu ştiu de unde vin. Doar pe unde am fost.
Marion, spune-mi ce culoare au ochii lui.
Încă nu ştiu.
Am o propunere pentru tine, tinere.
Mi-ai adus această sabie care înseamnă mult pentru mine
şi, dacă îmi acorzi timp, va deveni a ta.
Pot rămâne doar o zi.
Nu mai mult.
- Trebuie să vă întreb ceva. - Ce anume?
Ce înseamnă cuvintele de pe mânerul săbiei?
Ei bine, cred că aş avea multe să-ţi spun...
despre trecut, despre povestea ta.
Eşti prea bun.
Dar n-ai auzit nici jumătate din propunerea mea.
Vreau să rămâi în Nottingham şi, deocamdată, să te dai drept fiul meu.
Prin urmare, să fii soţul lui Marion.
- Ajunge! - Nu, ascultă, ascultă.
Amândoi ştim că fără soţ vei pierde aceste pământuri când eu voi muri.
Ai vreo obiecţie la asta?
- Nu. - Nu!
Deci dacă eu zic că e fiul meu el va fi văzut ca atare,
prin urmare şi ca soţul tău, nu?
E o înţelegere dreaptă.
Nu mă aştept să aveţi copii...
Sabia în schimbul timpului tău, Longstride.
Te învoieşti?
Da.
Marion! Spune-le slujitorilor că fiul meu s-a întors acasă
şi că familia este din nou reunită.
Spune-le să tragă clopotele bisericii de sărbătoare
şi mai adu vin, te rog.
Jupâne "Micuţul",
de n-aş fi preotul satului, aş fi beţivanul său.
Ţi se înfierbântă sângele aici.
N-am mai văzut atâtea femei şi aşa de puţini bărbaţi,
în afară de mănăstirile de măicuţe.
Secretul cuceririi este să nu te duci niciodată la cea mai frumoasă.
Începe cu cea urâţică de la stânga.
Priveşte-o!
E înaltă cât mine! Vreau să o fac să zâmbească!
Da! O să te fericesc!
Vino încoace!
De ce ţi se zice "Micul" John?
- Ce vrei să insinuezi? - De ce?
Să ştii că-s bine proporţionat.
HAMPTON-BAY COASTA DE SUD-EST A ANGLIEI
Termină!
Se pare că va trebui să împărţim camera mea.
Un vicleşug, ca să-i convingem pe slujitori.
Dar dacă vrem să-i păcălim, n-ar trebui să-mi spui "soţul meu"
sau... "dragul meu"?
Nu fi ridicol!
Vii sau nu?
Roagă-mă frumos.
Te rog, dragă soţ, vrei să împărţim odaia mea?
Aici.
Eu dorm cu pumnalul.
De mişti măcar să mă atingi, îţi tai bărbăţia.
- E clar? - Mulţumesc pentru avertisment.
Bună, câinilor.
Regele Filip îţi trimite salutări.
Bun venit în Anglia.
Câţi sunteţi?
200 de francezi au debarcat în noaptea asta în portul Hampton.
Îi voi urmări.
Godfrey.
Unde sunt oamenii tăi?
Sunt morţi, milord.
Iar Loxley?
In viaţă.
Atunci soarta mi l-a incredintat mie.
Să mergem!
Spre Barnsdale!
Aud paşii unui bărbat.
Ziua bună, fiule.
Ziua bună, Walter.
"Tată".
Tată.
Ce ştii despre povestea mea?
Ai răbdare. Astăzi vei ieşi în lume.
Şi ia sabia.
Marion!
Sunt aici, Walter.
Du-l pe soţul tău în satul său.
La oamenii săi.
Voi pregăti caii.
Mă simt revigorat.
M-am trezit de dimineaţă învârtoşat nevoie mare.
La 84 de ani... e un miracol!
Întotdeauna m-au fascinat conversaţiile private ale bărbaţilor.
Soţiorule!
E o moşie bogată.
Unde sunt vacile, oile?
Vândute, mâncate, furate, vândute...
Au fost şapte ani grei.
Acum mâncăm doar carne de iepure.
Sau mistreţ, în zilele cu noroc.
Şi cerbi?
Dacă vrei să-ţi rişti gâtul cu călăul regelui...
Fiecare cerb de pe moşie îi aparţine maiestăţii sale.
Sunt darurile Domnului, nu trebuie să fie proprietatea regelui.
Dacă e ilegal ca un om să-i hrănească pe ai lui,
cum poate un om să rămână corect?
- Bine ai revenit acasă, stăpâne. - Sir Robert.
Ziua bună, Emma.
Sir Walter e stăpânul nostru şi tu, Robert, care te-ai întors.
Poartă-te ca atare.
Sir Robert! Vă amintiţi de mine?
Sunt Tom Chamberlain, porcarul.
Nu ai îmbătrânit nicio zi, Tom.
Sir Robert.
Când se vor întoarce tinerii noştri?
Dacă-l găsiţi pe Jamie al meu, spuneţi-i să se întoarcă acasă.
Nu mai e muncă nici hrană iar băieţii din sat au fugit.
- Ca să se facă soldaţi? - Şi braconieri.
Ia te uită!
- Sunteţi încă aici? - Da.
Deocamdată spuneţi-mi "sir Robert". Vă voi explica mai încolo.
Tovarăşii mei de arme.
Niciodată nu vor fi mai prezentabili decât acum.
Allan A'Dayle, Will Scarlet şi "Micul" John.
Lady Marion.
Cred că aţi petrecut o seară de neuitat.
Sigur.
Lady Marion Loxley.
Soţia mea.
Bine jucat!
Un pic pe grabă, dar... bine jucat!
Bravo, Robin!
- Sir Robert. - Da, Robert, sigur!
- Sir Robert! - Sir Robert!...
Marion! Am primit veşti bune de dimineaţă, de la Peper Harrow!
Sir Robert, cât mă bucur să te revăd.
Trebuia să-mi spui cine eşti când ne-am întâlnit, pe câmp.
Bine ai revenit acasă.
Da, ar fi trebuit să o fac. Iartă-mă, părinte.
Ce se întâmplă aici?
Trimitem grânele Bisericii în York.
Toate merg spre Londra, din câte aud.
Sunt grânele noastre! Locul lor e în aceste pământuri!
Lady Marion, eu doar execut ordinele superiorilor mei
şi mă supun poruncilor lor.
Excelenţa sa ştie despre comoara ta de miere?
La York sunt lupi. Lupi foarte fioroşi.
Albinele sunt familia mea.
Menirea mea este să le ajut să se înmulţească.
Nu sunt un om bisericos. Nu am fost niciodată.
Albinele mele dau viaţa.
Ele sunt viaţa mea, sir Robert.
Şi episcopul nu ar trebui să ştie despre miere,
ca să o poată unge pe pâinea furată din Nottingham?
Şi dacă grânele nu ar ajunge la York?...
Atunci n-ar fi nevoie să vorbim despre albine.
Eram o fecioară bâtrană când Robert m-a curtat.
Eram fiica unei văduve respectabile, cu un strop de sânge nobil.
Ne-am căsătorit şi, o săptămână mai târziu...
el a plecat, îmbarcându-se pe-o corabie către Franţa şi Ţara Sfântă.
Şi asta a fost căsnicia mea cu un bărbat pe care abia de-l cunoşteam.
- Un cavaler adevărat. - Scund, dar galant...
Voiam să spun... că îi plăceau luptele.
- Ca un cavaler. - Da, un cavaler...
Opriţi-vă. O să-i rupeţi gâtul.
Marion.
Incetişor.
Sunt in regulă.
Nu-mi pot mişca picioarele.
Mulţumesc.
Milord?
Acum este rândul meu?
Mulţumesc.
Foarte bine, dle.
Să văd picioarele lui Lady Marion depăşeşte cele mai sălbatice vise din dimineaţa asta.
Nu cred ca l-ai cunoscut pe soţul meu,
sir Robert.
Dă-mi voie să ţi-l prezint pe Seriful din Nottingham.
Bine ai venit acasă, sir Robert.
Te-ai facut util rapid prin salvarea berbecului regelui de la înec.
Ce ai spus?
Am dreptul să îmi iau datoria în bunuri sau animale.
Dacă este voinţa Domnului.
Poftim aici valoarea berbecului.
Iar insolenţa ta cu Lady Marion, va fi o datorie intre noi doi.
Alcool din grâne?
Aşa mă gândeam.
Trebuie să facem ceva.
La dispoziţia ta.
In regulă, camarazi.
Trebuia să plecaţi cat aveaţi ocazia. In picioare. Haideţi.
Opriţi. Opriţi caii.
Hei! Daţi-vă în lături!
Suntem într-o misiune bisericească.
Nu veţi trece
dacă nu ştiţi să răspundeţi la o ghicitoare.
Om fără minte!
Şi care e ghicitoarea, tâlhar neobrăzat?
Ce are 18 picioare...
şi nu merge nicăieri?
Următoarea ta mişcare va fi şi ultima.
Bună seara, prieteni!
Vreau să ştiu cine sunteţi!
Suntem banda lui Robin Hood.
Veselindu-ne acum pe cheltuiala voastră.
- Domnul a dat... - Şi noi vom da înapoi.
Te sfătuiesc să însămânţezi acum, la lumina Lunii.
De ce, părintele?
Pot spune că a fost un miracol al Domnului.
Biserica din York nu ar tăgădui niciodată un miracol.
- Câte or mai fi? - Vreo 11.000.
Credeam că ai plecat.
Câmpurile au fost semănate.
Nu voiam să te trezesc.
Cum ai găsit seminţe?
Dacă trebuie să întrebi, nu mai este un dar.
Mulţumesc.
BARNSDALE
Ostaşii să fie pregătiţi!
Pregătiţi-vă!
Acest rege, John, nu este regele meu.
Tu eşti baronul Baldwin? Deschide porţile!
În numele cui ne atacaţi?
Vin în numele regelui John!
Plătiţi sau veţi arde!
Am dat bani şi oameni pentru războaiele regelui Richard!
Şi nu mai avem nimic de dat!
Ardeţi totul!
Arcaşi!
Faceţi loc! Atacaţi pe cai!
DECRET
În numele lui John, rege al Angliei prin voia Domnului,
să fie ştiut de toţi cei care locuiesc aici
că s-a emis o nouă taxă.
Cei care vor refuză să respecte legea
vor avea de suferit pedepse aspre...
din ordinul maiestăţii sale, regele John!
Părinte Tancred!
Maiestate?
Maiestate.
Am pierdut încrederea regelui John
dar pe domnia ta poate că încă te mai ascultă.
Permite-mi să te contrazic, William.
Sunteţi mult mai înţeleaptă decât bufniţa domniei voastre.
Aşa mă şi aştept. Am trăit mai mult decât ea.
- Edward, ia-o. - Maiestate.
John nu este Richard, din păcate, maiestate.
Dar eu slujesc tronul.
Şi tronul va dăinui.
Vorbeşte limpede, Marshal. Ce te frământă?
Coroana e în pericol.
Godfrey complotează cu regele Philip al Franţei.
Pe plajele noastre au debarcat deja trupe franceze
şi ucid englezi în numele regelui John.
Baronii din nord vor porni război împotriva tronului.
Aşa, coastele noastre vor fi lipsite de apărare în faţa unei invazii.
Iar aceasta va avea loc, fără umbră de îndoială.
Deci mama lui John va trebui să-l mustre ca pe un copil
şi să-i reamintească de îndatoririle sale.
Fiul meu are un inamic la Curte.
Îi este mai apropiat decât oricare prieten.
Un trădător englez. Un agent plătit de Franţa.
De ce-mi destăinui mie ce-ar trebui să-i spui domnia ta regelui?
Isabella!
Tu trebuie să o faci.
Spune-i regelui John că ai primit veşti din Franţa,
de la însuşi regele Filip, dacă doreşti.
De ce să nu-i spun adevărul?
Că William Marshal...
O mamă în care nu are încredere
îi aduce vorbă de la un om căzut în dizgraţie?
Nu.
Dacă vrei să fii regină,
trebuie să-l salvezi pe John.
Şi Anglia.
Nu!
Nu! Nu!
Godfrey! Iudă blestemat!
Pentru Dumnezeu, e o minciună!
Minţi!
Este adevărul.
Îmi pare rău, iubita mea...
- Şeriful? - E acolo.
A venit un om care nu vrea să-şi spună numele.
Cere audienţă la şerif.
Cere?
- Plecaţi cu toţii. - Milord.
Colectarea taxelor trebuie să înceapă grabnic.
Se apropie rândul Nottingham-ului.
Bine. Bine!
Spune-i dlui Godfrey că şeriful din Nottingham îi stă la dispoziţie
dacă îi va recunoaşte autoritatea.
Prevăd că vom avea probleme cu familia Loxley de la Peper Harrow.
Un bătrân orb îţi face probleme?
Da, însă fiul lui îmi va face şi mai multe.
Robert Loxley s-a întors săptămâna trecută din cruciadă.
Marion?
Plecaţi! Plecaţi!
A vorbit?
Spiona, Loop.
Spiona?
Robert, îmi este ruşine de tine.
Buna, Marion.
Am venit să te salvez.
Il cunoşti?
Baieţi, el este sir Robert Loxley, soţul meu.
Sir Robert... proscrişii din Sherwood.
Dezlegaţi-l.
Nu, nu cred că spionii ar trebui sa scape atat de usor.
Asta a fost o răutate.
Ai fost în cruciadă?
- Da. - Aţi auzit, baieţi?
Aţi învins un tip care a fost în cruciade.
- Oamenii mei sunt luptători buni. - Nu sunt atat de sigur de asta.
Cred că numarul lor a fost un avantaj.
Dar se mişcă în liniste, precum animalele pădurii.
Dar asta este o îndemanare doar dacă eşti om.
Nu trebuie sa devii ca animalele pe care le vanezi.
Noi suntem soldaţi.
Nu încă.
Soldaţii luptă pentru o cauză. Care este cauza voastră?
Nu aveţi o cauză. Asta vă face sa fiţi doar braconieri.
Si hoţi de rand.
Aveţi multe de învăţat.
Ca ce?
V-aş putea învăţa sa faceţi noduri.
V-aş putea învăţa care lemn este mai bun pentru un arc.
V-aş putea învăţa sa faceţi săgeţi care să zboare mai mult de 15 metri.
Si aş putea să o ajut pe Marion să vă înveţe cum să fiţi curaţi.
Ca sa nu vă îmbolnaviţi.
Nu stiu cu cine te lupţi fiule, dar nu cu mine. Nu sunt inamicul tau.
Daca vrei sa vorbim, ştii unde mă găseşti.
Soţie?
CASTELUL BERKHAMSTED
Marshal!
Maiestate.
Ce naiba cauţi aici?
Sire?
Potoleşte animalul ăla. Ce are, convulsii?
Crezi că nu am observat cum m-ai abandonat?
Dacă maiestatea ta îşi aminteşte, la ultima noastră discuţie...
La ultima noastră conversaţie
regele Philip al Franţei nu venea spre noi cu o flotă invadatoare.
E adevărat, Marshal?
Prietenul meu, Godfrey...
nu este aşa cum îl credeam.
I-a întors pe baronii din nord împotriva mea.
Vin spre sud cu o armată.
Marshal, cum îndrăznesc? Cum îndrăznesc?
Sire, oamenii daţi uitării sunt periculoşi.
Baronilor trebuie să li se spună
că atunci când vor sosi francezii, vom fi cu toţii englezi.
- Fitzrobert? - Baldwin.
Vom strânge împreună armata din nord.
Şi vom mărşălui către Londra.
Baronii au nevoie de îndrumare.
Regii înţelepţi ştiu că trebuie să-şi lase oamenii să-i privească în ochi.
Să le audă vocea.
Să mergem împreună în nord ca să ne întâlnim cu ei.
Mărşăluiesc împotriva regelui lor, Marshal.
Regele lor.
Îi vom întâlni... sub ameninţarea suliţelelor miliţiei noastre.
Ţi-ai pierdut priceperea, Marshal?
Poate îi voi întâlni pe baroni fără tine.
Pune şaua pe cal şi dă-mi unul de schimb. Plec imediat.
- Vreau să ştiu unde e Godfrey. - Stăpâne.
- L-am găsit, stăpâne. - Unde?
În Nottingham.
Sub nasul tuturor. Trăieşte ca fiul lui Walter Loxley.
Atunci mergem în Nottingham.
Nu luaţi prizonieri şi nu lăsaţi nimic în picioare.
Ia doi oameni şi patru cai şi mergeţi iute pe coastă.
Veţi merge la Paris ca să-i duceţi un mesaj regelui.
Ce mesaj?
Spune-i că a venit clipa.
Voi face Nottingham-ul faimos.
Vino, Allan!
Eu îi fac să bea, tu fă-i să danseze.
In regulă.
Muzică! Râsete, un foc sănătos şi un purcel pus la perpelit.
S-a întors viaţa.
Tu ai adus-o înapoi, Robin.
Până când Mieii vor deveni Lei.
De unde ai ştiut că sunt eu?
Cine altcineva ar fi stat lângă mine neinvitat
ca un prieten de demult?
Ce mai faci, William?
Sunt bine, dar îngrijorat.
Ce te aduce pe aici?
Călătoresc spre Barnsdale în noaptea asta.
Am auzit ceva despre furia baronilor împotriva strângătorilor de taxe ai Coroanei
Furia s-a transformat în acţiune.
Au strâns o armată împotriva regelui.
Crezi că îi poţi convinge pe baroni să se întoarcă?
Să se întoarcă, nu.
Să se alature regelui John împotriva invadatorilor francezi.
- Ce? - Ajută-mă, Walter.
Nu pot să vin cu tine.
Nu pot vorbi despre acest rege.
El este singurul rege pe care îl avem.
Dar nu ultima speranţă.
Explică-mi.
- Marion. - Sunt aici, Walter.
El este un vechi prieten, William Marshal.
Lady Marion Loxley, soţia fiului meu.
Lady, am fost bucuros să-l vad pe sir Robert când a debarcat în Londra.
Cred că ştii mai bine, Marshal.
Sir William, ştiu ar dori să se întâlnească din nou cu Robin Longstride.
- Ne-am mai întâlnit. - Da, dle, ştiu.
In Londra.
Nu. Cand erai copil.
La vârsta căluţilor de lemn.
Sir Walter şi cu mine ne întorsesem din Tara Sfântă să te luam acasă.
Dar plecaseşi.
Il pierdusem pe fiul lui Thomas Longstride.
A fost o rană care nu se vindecă niciodată.
Trebuie să afli ceea ce ştiu eu.
Tatăl tău era pietrar.
Îţi place să auzi asta?
Da.
Sigur.
Însă era mai mult de atât.
- Era un vizionar. - Şi ce-a văzut?
Că un rege are nevoie de supuşi
nu mai puţin decât au supuşii nevoie de un rege.
O idee periculoasă.
Tatăl tău era un filosof.
Avea un fel de-a vorbi care fermeca urechea şi inimă.
Toate cuvintele înscrise aici, Robin,
trebuie să ţi le întipăreşti în suflet.
Aceasta este ştiinţa memoriei.
Revoltă-te, iar şi iar, până ce mieii vor deveni lei.
La final, l-au ascultat cu sutele, cu miile, răspunzându-i la chemare.
Oameni de orice rang, de la baroni până la servi.
Revoltă-te, iar şi iar...
până ce mieii vor deveni lei.
Ce a păţit?
Închide ochii.
Longstride, predă-ne Carta şi numele lor.
Erai acolo! Ai văzut!
Nu o voi face.
Cuvintele sale nu au pierit.
Nu acum.
Aceasta este copia mea a Magnei Carta.
Această declaraţie a drepturilor a fost scrisă de tatăl tău.
Aici sunt numele tuturor baronilor care au semnat-o.
Fitzrobert, Baldwin, William Marshal şi eu însumi.
Ne doream o lege prin care toţi oamenii să aibă aceleaşi drepturi.
- Sir Walter? - Da.
Vă caută un mesager.
Să intre.
Poftiţi, domnule.
- Domnule. - Vă ascult.
Peterborough a fost ars de oamenii regelui.
Fitzrobert conduce o armată care înaintează către Londra
şi Marshal vă solicită prezenţa în consiliul din Barnsdale.
Aşteptaţi afară, vă rog.
Momentul de restrişte soseşte la omul potrivit.
Nu ne mai putem preface.
Acum... îmbrăţişează-mă ca un fiu.
Du-te.
Maggie!
- Unde e domniţa? - Nu am găsit-o, stăpâne.
Acum luptăm pentru vieţile şi pentru familiile noastre...
BARNSDALE
...pentru onoarea noastră. Trebuie să luptăm până la moarte.
Ai stat prea mult timp la palat, William.
Timpul petrecut la palat mă face să văd lucrurile diferit.
În timp ce noi vorbim,
regele Philip navighează către coasta noastră.
Godfrey şi tâlharii săi...
sunt francezi!
Cu orice clipă pe care o pierdem
ţara noastră se apropie mai mult de distrugere.
Am fost distruşi de rege cu mult timp înainte de sosirea lui Godfrey.
Întoarce-te la Londra şi spune-i regelui
că îl vom întâlni pe un câmp ales de el.
Nu vom lupta ca să-i salvăm coroana lui John.
Dar îl vom lăsa să îngenuncheze în faţa noastră.
Îţi voi da mai mult, sir Baldwin.
Pieptul meu, pentru vârful săbiei tale.
Foloseşte-o pe a mea.
Haide.
Nu?
Pe asta o vrei, nu-i aşa?
Pe asta o vrea? Bine.
Mai bine ţi-o dau ţie decât să cadă pe mâna francezilor.
Te înşeli în privinţa mea, sire.
Nu am nici dreptul, nici ambiţia de a purta coroana.
Dar cel care are dreptul să o poarte să ia aminte.
Ne vom supune de acum doar legilor la adoptarea cărora am contribuit.
Nu suntem slujitori care pot fi dezmembraţi de măcelarii tăi.
Godfrey a încercat să vă întoarcă împotriva mea!
Atunci, sire, a făcut mai mult decât era necesar pentru a reuşi.
Trebuie să luăm o decizie.
Una foarte importantă.
Aici m-am născut.
REVOLTĂ-TE IAR ŞI IAR PÂNĂ CE MIEII VOR DEVENI LEI
Ce înseamnă asta?
Înseamnă să nu renunţi niciodată.
Regele trebuie să asculte ceea ce avem de zis!
Un rege nu negociază loialitatea pe care i-o datorează fiecare supus.
Fără loialitate, nu se poate domni! Nu există nimic!
Am venit să vorbesc în numele lui sir Walter Loxley.
- E fiul lui Loxley! - Lăsaţi-l să vorbească!
Vorbeşte, dacă doreşti.
De vreţi să clădiţi viitorul,
trebuie să puneţi o fundaţie solidă.
Legile acestui ţinut îi fac pe oameni sclavii suveranului lor.
Un rege cu pretenţii la loialitate, dar care nu oferă nimic în schimb.
Eu am mers din Franţa până în Palestina
şi înapoi.
Şi ştiu că tirania duce doar la nimicire.
O ţară se clădeşte ca o catedrală: de la pământ spre cer!
Daţi-le putere tuturor oamenilor şi veţi dobândi forţă.
Cine ar putea obiecta la asemenea cuvinte rezonabile?
Şi dacă maiestatea sa vrea să facă dreptate,
să o facă sub forma unei declaraţii a libertăţii,
dându-i dreptul oricărui om să lupte pentru glia sa.
Să fie în siguranţă de condamnări fără motiv,
sau de închisoare fără acuzaţii.
Să caute fiecare...
să trăiască din sudoarea muncii lui.
Să trăiască atât cât poate trăi.
Dle, oamenii lui Godfrey au ajuns la Nottingham.
Un asemenea rege ar fi grozav.
Nu numai că va primi loialitatea supuşilor săi,
dar şi dragostea lor.
Deci ce ai vrea?
Castele pentru fiecare supus?
Casa fiecărui englez este castelul lui.
Ceea ce cerem,
Maiestatea Voastră,
este libertate prin lege!
Maiestatea voastră...
Milorzi,
francezii traversează Canalul.
John, ai o şansă.
Să îi unifici pe supuşii tăi.
Este la alegerea ta.
La alegerea mea?
Pot mai mult de atât.
Vă dau cuvântul meu
că o asemenea lege va fi scrisă.
Jur pe viaţa mamei mele!
Godfrey vine în Notthingam.
Eu trebuie să rămân cu regele.
Îl voi trimite pe Baldwin şi pe Fitzrobert cu tine.
Ne vom întâlni din nou la White Hose,
când ai terminat.
Robin, tatăl tău a fost un om măreţ.
Iar tu eşti fiul tatălui tău.
Maggie... cine este în faţa casei?
Trăiască regele!
- Domnilor... - Taci!
Stai jos, ticălosule!
Uitaţi-vă ce am găsit.
Eu sunt şeriful din Notthingam!
Veniţi aici!
Sunt francez. Din partea mamei.
Vorbesc puţin franceza.
Sir Walter! Sir Walter!
Loxley, arată-te!
Loxley!
Cine mă cheamă aici?
Îl strig pe Robert Loxley.
Fiul meu nu este aici să-ţi răspundă.
Asta este adevărat. Pentru că zace într-un şanţ francez.
Cine eşti tu, d-le?
Cine sunt eu?
Eu sunt cel care l-a ucis.
Luptă-te cu mine dacă îndrăzneşti.
Dumnezeule, ai milă.
Următorul, haide!
Numele!
Loxley.
- Al doilea nume? - Marion.
Pământ?
5.000 acri.
Lady Marion Loxley?
Eu sunt.
Luaţi nişte vin! Distraţi-vă!
Unde eşti?
Vino aici.
Marion...
Nimeni nu ar trebui să aibă 4.000 de acri.
5.000 de acri.
Linişteşte-te.
Baldwin! Fitzrobert! Voi luaţi flancul sudic.
Veniţi dinspre est spre vest.
Will şi Allan, duceţi-vă pe acoperişuri şi alegeţi ţintele.
Aici, Marion.
Soldaţi, pe cai!
Suntem atacaţi!
Formaţi divizia! Haideţi!
Repede.
Urmaţi-mă!
Ia-mi copilul! Salvează-l.
John, jos!
Este în regulă, haideţi.
Sabie!
Opriţi-vă! Opriţi-vă!
Opriţi-vă! Sau veţi muri.
Toţi!
Jos, câine francez!
Cine este ofiţerul vostru?
Unde va debarca Philip?
Dumnezeule!
Unde va debarca regele Philip şi când?
Asta este ultima săgeată.
Dungeness! Dungeness! Peste două zile.
Am aflat. Avem două zile.
A mai fost o dată când mi-am luat rămas bun de la un bărbat care se ducea la război.
El nu s-a mai întors.
Roagă-mă frumos.
Te iubesc, Marion.
Maiestate, am ajuns.
Daţi semnalul!
Semnul!
Acolo! Acolo!
Aprinde focul.
Aprindeţi focurile!
Priviţi!
Focul! Totul e bine!
Începeţi debarcarea.
Longstride!
Ce veşti ai de la Sir Walter din Nottingham?
Sir Walter este mort.
Ucis de mâna lui Godfrey.
D-lor, mergem la război.
Asta este prima mea dată. Voi conduce eu.
Înainte!
Sunt mulţi francezi.
Ce trebuie să facem?
Arcaşii sus pe stânci.
Cavaleria pe plajă.
O să ne întâlnim acolo.
O să te aşteptăm acolo.
Arcaşi!
Un plan excelent.
Cavaleria!
Dumnezeule.
Fiţi pregătiţi!
Mergeţi!
În gardă! În gardă!
Trageţi!
Atenţie!
Aşteptaţi!
Pentru Dumnezeu, Marion!
Loxley...
Trupele de cavalerie trebuie să atace.
Urmaţi-mă!
Trageţi!
Fiţi pregătiţi!
Trageţi!
Nu arată ca o ţară frământată de războaie interne.
Inainte!
Arcaşi, înainte!
Să atacăm, Marshal.
Suntem prea aproape.
Asta nu era prea aproape pentru Richard.
Şi acum este mort.
Inainte!
Protejaţi-l pe rege!
Asta este pentru tine, Walter!
Marion!
Întoarceţi!
Întoarceţi vasul spre casă!
S-au predat, Sire!
Da! Cui?
Lui.
Longstride!
Nu eu m-am făcut rege.
Dumnezeu a făcut asta.
Rege prin drepturi divine.
Acum voi veniţi la mine cu acest document...
cerându-mi să-mi limitez autoritatea dată de catre Dumnezeu.
Ţi-ai dat cuvântul!
Nu!
- Ţi-ai dat cuvântul! - Vorbeşti când ţi se spune, d-le!
- John... - Si tu, doamnă...
Sire, am căutat dreptatea la tine.
Căutaţi-vă greşelile voastre, în schimb.
Arcaşi!
Sunteţi norocoşi că mă aflu într-o dispoziţie miloasă.
În ceea ce-l priveşte pe Robin Longstride...
Acest nemernic cu două feţe,
pentru crima sa de hoţie,
şi incitare la nesupunere
care s-a pretins cavaler al Coroanei Britanice, asta se pedepseşte cu moartea.
Il declar, din acest moment,
în afara legii!
Va fi vânat întreaga viaţă
până când trupul
îi va fi mâncat de vulpi şi ciori.
Ascultaţi-mă!
Prin decret regal,
Robin Longstride, cunoscut şi ca Robin Hood,
el şi oricine îl va adăposti, sau hrăni,
vor fi declaraţi în afara legii!
Proprietatea îi este confiscată,
iar viaţa îi va fi luată de orice englez, pe loc.
Cui, vă rog.
Şi un ciocan.
Un cui!
Aşa, du-te.
Haide.
- Aţi exersat să faceţi noduri? - Da.
Aţi tras cu arcurile?
Cine a nimerit ceva? Cineva?
Greenwood este prietenul celor scoşi în afara legii.
Băieţii orfani ne fac să fim bine primiţi.
Nu sunt taxe, biruri,
nimeni nu este bogat, nimeni nu este sărac.
Îşi împart cu toţii roadele naturii.
Multe rele trebuie îndreptate în ţinutul regelui John.
Veghează asupra noastră, Walter.
Subtitrarea: felixuca-Nifty Subtitles Team Avocatul31-Subtitrari-noi Team
www.niftyteam.ro www.subtitrari-noi.ro
Şi aşa începe legenda.
Downloaded From www.AllSubs.org
Best watched using Open Subtitles MKV Player