-Nu simt nimic. -E absolvirea.
Mr. Carroll mă ridiculizează tot anul. Apoi îmi scrie în album:
"Eşti o bombă în aşteptare. Cu dragoste, Mr. Carroll. "
Vrea să termine în termeni buni.
Când el foloseşte "dragoste," eu caut alt cuvânt.
Lloyd, devine dificilă.
-Ies în oraş cu Diane Court. -Nu prea cred.
-Să mergi la film e potrivit pentru a doua întâlnire? -N-ai avut-o pe prima.
Am stat faţă-n faţă cu ea la un mall. Am mâncat.
-Am împărtăşit un important eveniment fizic. -Asta nu-i nici măcar o şmecherie.
-Şmecherie? -Să ieşiţi ca prieteni.
-Nu, şmecherie e când ai intenţii "carnale". -Atunci ce e o întâlnire?
O întâlnire este un prearanjament cu posibilitate de dragoste.
Şi atunci ce-i dragostea?
O voi suna.
Nu iese în oraş cu băieţi ca tine. E un "creier".
Într-un corp de prezentatoare TV.
Nu ştie că e frumoasă.
-Asta-i tare la ea. -"Creierii" stau cu "creierii".
Dacă explodeaza o bombă, genele lor formează aceleaşi clicuri.
-Nu mi-aş face speranţe prea mari. -Îmi pare rău.
Eşti un tip de treabă. Nu vrem să te vedem rănit.
Vreau să fiu rănit!
"Aproape s-a terminat. Am mers la şcoală împreună trei ani. "
-Ar trebui să tai partea asta. -De ce? E bine. E drăguţ.
"Participând la cursuri universitare am văzut viitorul nostru."
Şi tot ce pot să spun este:
Întoarceţi-vă"
"Întoarceţi-vă"? Ce expresie bună!
-Îţi place? -Da.
-Nu credeam că va înţelege cineva. -Nu, e perfect. Este--
Nu, nu-ţi fă griji din cauza asta. eşti foarte comică.
-"Întoarceţi-vă"E minunat. -Gata. O las aşa.
Vă iubesc, oamenilor!
Mersi, prietene.
Petrecere la Vahlere. Vor fi opt butoaie de bere. Să fiţi acolo.
Mulţumesc, Joe.
Mulţumesc.
Şi acum e timpul.
Nu o pot prezenta pe această persoană fără să spun "Istorie. . .
. . .oceanografie, beletristică. . .
. . .biochimie. " Cred că ştiţi despre cine vorbesc.
Ne vom aminti de această studentă care a spus:
"Hei, lume, fii atentă la mine! "
Cu un discurs intitulat "Suferind în continuare" . . .
. . .Miss Diane Court.
Mulţumesc.
Lumea reală.
Uită-te la ochii aceia.
Sunt cu toţii pe cale să intrăm în lumea reală.
Asta spune toată lumea.
Dar majoritatea dintre noi am fost în lumea reală de mult timp.
Dar am ceva să vă spun la toţi.
Am privit viitorul nostru şi tot ce pot spune este:
"Întoarceţi-vă"
Deci. . .
. . .aproape s-a terminat.
Am mers la şcoală împreună trei ani...
. . .şi am trecut prin multe.
Dar fără siguranţa oferită de liceu. . .
. . .ce se va întâmpla cu noi? Ştim toţi care sunt răspunsurile.
Vrem să fim fericiţi, să mergem la facultate, să muncim, poate să avem o familie.
Dar dacă astea nu se vor întâmpla? Trebuie să fiu sinceră, totuşi.
Am toată speranţa şi ambiţia din lume.
Dar când mă gândesc la viitor. . .
. . adevărul este că. . .
. . .îmi e. . .
. . chiar. . .
. . .frică.
Gata. Arătaţi bine. Yay! Bine.
-Ne vedem acasă. - Bine.
Fă-ţi o favoare ţie şi tuturor celor care te iubesc.
- Nu vorbi cu Joe. - Mamă. . . .
Opreşte-te, bine?
- Salut. - Ne mai vedem, Mrs. Flood.
- Uită-te la ochii aceia - Renunţă.
Fă-mi o poză cu ea.
- E jenant. - Te rog?
- Bine. - Fă-o.
- Aşteaptă până ajung lângă ea. - Bine, omule. Am înţeles.
Cadoul tău de absolvire e parcat chiar acolo.
Glumeşti?Asta?!
-Lloyd? -Hei, soră-mea!
Îmi pare rău. Am avut o nouă plombă, trei lucrări pe canal. . .
. . .şi pe Jason îl doare gâtul. Ai avut absolvirea şi nimeni nu a fost acolo.
I-am sunat pe mama şi pe tata în Germania, şi a fost ca şi cum ar fi fost aici.
- Sper că înţelegi. -Hei. Te doare gâtul, huh, J-man?
Nu are puterea de un "Yeah! " total.
Sărăcuţule.
De ce mănânci aşa ceva? Nu ai mâncare în mâncare.
- Prea tare. Linia roşie are un scop. - De unde ştii unde s-o pui?
E suficient de tare, şi vecinii nu se plâng.
Noroc că nu este nici o linie roşie pe tine. Yeah!
- Yeah! - Şi-a revenit!
Frate, pot să împrumut de la tine Hey, Soul Classics?
Frate, trebuie să-ţi cumperi propriul exemplar.
- Dă un croşeu. - Poţi să-i fi unchi, nu partener de joacă?
- Isuse. - Ce-i?
Fii bine-dispusă. Cât de greu e să te decizi să fii bine-dispusă. . .
-. . .şi chiar să fii? - Oau, e uşor.
Îmi pare rău că părinţii te-au obligat să mă primeşti.
Dacă e o problemă, plec. Dar obişnuiai să fii mai distractivă.
Erai nebună, amuzantă şi distractivă.
O spun ca şi compliment.
Adică, îmi pare rău că. . .
. . .T-l-M te-a părăsit.
Dar eu nu sunt T-l-M.
Eram amuzantă odată, nu?
Încă sunt.
- Trebuie să mă înveţi să schimb vitezele. - Promit.
Hai aici un minut. Vreau să-ţi arăt ceva.
Ce faci?
Pentru că sunt şi tatăl şi prietenul tău. . .
-. . .am fost nevoit să-ţi iau două cadouri. - Doamne, e ridicol.
Uite singurul lucru pe care mi l-a dat mama ta şi l-am păstrat.
Acum e al tău.
Hai. Deschide-l acum.
Nu am nevoie de toate aceste cadouri. Nu mai ştiu pe nimeni care a primit o maşină.
Oh, Dumnezeule.
Este frumos.
Chiar te-au aplaudat astăzi, dragă.
Privindu-i pe oamenii aceia, am avut impresia că nu mă cunosc.
Poate nu trebuia să urmez toate cursurile acelea în afara şcolii. . .
. . .pentru că toată lumea crede că eu--
- Lasă. - Aşteaptă un minut.
- Toată lumea crede că eşti ce? - Toată lumea crede că sunt o mironosiţă.
Diane, într-un milion de ani, n-ai putea fi aşa ceva.
Totul merge cum trebuie pentru tine, dragă. Vezi?
Iese exact cum am plănuit.
Toate cursurile vara, vacanţele la care ai renunţat--
Opreşte-te. Opreşte-te. Opreşte-te.
Pare rău.
- Te iubesc, tată. - Şi eu te iubesc, dragă.
Hai, hai, hai.
Diane Court!
Ia-o.
Hai. Loveşte sacul.
O lovitură puternică. Frate, hai să mergem.
Te duci la grădiniţă, prietene.
- Fii tare, J-man. - E un dezastru!
Sunt la mine în birou.
Tocmai am spălat tricoul ăsta, nu?
Te rog, nu în urechile mele. Nu în urechile mele.
-Jim Court. - Bună. Pot să vorbesc cu Diane?
- Regret, Diane nu-i aici chiar acum. -Oh, ok.
- E băiatul cu Mustang? -Nu.
- Cel cu Datsun? - Nu.
- Cu camioneta? - Nu, nu chiar.
Nu mă cunoaşteţi. Sunt prieten cu Diane.
Am stat cu ea ieri la mall. Conduc un Chevy Malibu.
Nu mă descurc la asta, dar ce vreau să fac--?
Dă-mi numărul tău. De obicei aşa se face.
Bine. Lloyd Dobler. 555-1 342.
Este 555-1 342.
-555- 1342. -Ok, îi transmit mesajul.
- E minunată, nu? - Poftim?
- E minunată, nu? - Da, este. Noroc, băiatule.
Bună ziua. Ok, la revedere.
Jim Court.
Nu, e tatăl ei. Pot să--?
Poftim?
Nu, nu am primit scrisoarea.
Da, imediat.
Da, mulţumesc. La revedere.
Oh, Mr. Taylor. Sunteţi o minune în verde.
Trimit eu asta. Poţi avea încredere într-un bărbat care scrie o scrisoare în fiecare zi.
- Diane e aici? Trebuie să vorbesc cu ea. - E sus.
Trebuie să-ţi spun asta cu atenţie. Vă supăraţi?
- Câteva minute. - Da, domnule.
Perfect. Nu va dura mult. Mulţumesc.
Ce e?
- Am primit un telefon. - Spune-mi.
- Sunt veşti proaste? - Ascultă.
Ai câştigat bursa Reed.
Glumeşti?
Nu glumeşti?
Vei studia la cel mai bun institut din Anglia.
Cea mai greu de obţinut bursă din ţară.
Vei face un pas mare. Vreau un singur lucru de la tine.
Stai dreaptă. Recunoaşte că eşti specială.
- Doamne, va trebui să zbor cu avionul. - Fă-ţi griji din cauza asta mai târziu.
Acum, hai, spune-mi că eşti specială.
Nu fă asta. Eşti prea bun la a mă enerva.
Ascultă! Eşti cea mai bună din ţară, nu înţelegi?
E ca o piramidă. Începe cu toată lumea. . .
. . .şi se îngustează de-a lungul vieţii.
Competiţia o reduce la o singură persoană genială. . .
. . .care este atât de specială încât te aclamă pe două continente. Asta eşti tu.
Deci, spune-mi. Unde-i defectul în asta?
Nu este nici un defect.
Da, o secundă, Corey.
Oh, scuze.
Diane Court.
- Nu intra acolo. - Prea târziu. E a mea!
Păcat.
Nici un zgomot, nici un sunet, nici o mişcare, nimic.
Alo. Diane?
Bună. M-ai sunat?
Am citit despre bursa ta şi mă bucur că m-ai sunat.
Vroiam doar să te felicit. . .
. . .şi să-ţi spun că discursul tău mi s-a părut minunat.
- Mulţumesc mult. - Oau, ce zi, nu?
Da. Ce zi!
- Ştii cine sunt? - Am stat împreună la Bell Square.
- Ţi-ai amintit. - Nu, am citit mesajul tău.
Ok, deci sunt Lloyd şi să ieşim în oraş.
- Vrei să ieşim împreună? - Mersi, dar sunt ocupată.
- Ocupată. - Lucrurile sunt haotice pe-aici, dar mersi.
- Eşti ocupată vineri? - Da, trebuie să-l ajut pe tata.
-Dar sâmbătă? - Am lucruri de făcut pe-acasă.
Eşti chiar atât de monumental de ocupată?
Nu chiar monumental.
Atunci în seara asta? Te duci la petrecerea lui Vahlere?
Nu poţi părăsi ţara fără să mergi la Vahlere.
Acest domn are 22 de ani şi iese din ascunzătoare o dată pe an pentru această ocazie. . .
. . .îmbrăcat ca şi cocoşul Lakeside. Prepară băuturi Purple Passion--
- Cred că-- - Încă nu eşti în Anglia.
Am locuit în Anglia trei luni.
Părinţii mei lucrează în armată, aşa că am locuit în Germania şi Anglia.
Ţi-aş putea da multe sfaturi despre englezi.
- Păi. . . - Nu-ţi voi da nici un fel de sfat.
- Vin. - Poftim?
- Vin. - Vii?!
Excelent. Asta-i perfect.
- Chiar vii? - Vin.
Ieşim împreună. E o întâlnire. O şmecherie. Nu contează. Bine.
- Vin să te iau la cât, 8:00? - Opt.
Ora opt.
- La revedere. - La revedere.
Lloyd Dobler. . . .
Îţi mulţumesc, omuleţule.
Loveşte sacul, J-man. Croşeu. Stânga.
- Ce iubim noi? - Durere!
Croşeu!Loveşte! Ok, ia o pauză.
Imediat!
Bună. Lloyd Dobler, domnule.
- Îmi pare bine. - Bună.
Am auzit de cadoul de absolvire. Este o maşină chiar...
Ştiu că sunteţi ocupat, deci nu-i nevoie să-mi ţineţi companie.
Puteţi avea încredere în mine. Am 19 ani. Am fost în Europa câteva semestre.
Beau rar pentru că practic kickbox. Este sportul viitorului.
Don Wilson? Benny Urquidez? Faţa dvs spune nu.
Fiica dvs va fi în siguranţă cu mine pentru următoarele 7-8 ore.
Bine, Lloyd.
-Intră. - Mulţumesc.
- Ce mai faceţi? - Eu--
- E pe-aici? - Draga mea?
Ţii, te rog, asta pentru mine?
- Ce sunt ăştia? - Covrigei Bavarian Dutch.
- Ar fi oribil dacă aş vrea să plecăm devreme? - Nu.
N-o să-ţi vină să crezi.
- Oh-- - Oh, Dumnezeule.
Salut, Lloyd.
Eşti ok? Vrei să bei ceva?
Ce faci, Lloyd?
- Ce faci? - Ce faci, omule?
- Hei, Dobler! - Nu avem control!
Nu se poate.
Acum trebuie să merg vara la şcoală.
Ce mai faci?
-Trebuie să rămână mov toată noaptea. - Ce faci?
- O ştii pe Diane Court? - Diane! Deci . . .
-Trebuie să fii tu Maestrul Cheilor. - Eu...
Este foarte responsabil. Mersi mult.
- Aveam de gând să mă mişc. Mersi. - "Maestrul Cheilor"?
Trebuie să decid cine e în stare să conducă şi cine nu şi să le ţin cheile.
- Deci e o onoare. - Nu.
- Am absolvit în sfârşit, omule! - Bine!
Sunt aşa de bucuroasă că ai venit aici.
Întotdeauna am vrut să vii la o petrecere.
Aş fi vrut să faci asta fără chei!
- Hai. Sunt atâţia băieţi drăguţi. - Lasă-mă!
- Te iubesc, omule! - Şi eu te iubesc.
Vecine! Mike Cameron. Ce faci?
- Ce? - Mike Cameron. E o petrecere tare.
Nu te cunosc prea bine, dar am vrut să te întreb. . .
. . .cum ai convins-o pe Diane Court să iasă cu tine.
- Am sunat-o. - Dar cum de a funcţionat?
- Adică, ce eşti? - Sunt Lloyd Dobler.
- Fain, asta-mi dă speranţă. Mersi. - Bine.
Chei?
Am compus 63 de cântece despre Joe anul ăsta. . .
. . .Şi le voi cânta pe toate în noaptea asta.
Tocmai l-am văzut pe Joe. E aici.
Nu fi atât de dramatică.
Ai încercat să te sinucizi din cauza lui.
Cum a fost după aceea? Întotdeauna am vrut să ştiu.
A explicat asta în "Wake up, Seattle. "
Stop. Sunt bine acum. Sunt în regulă.
Toată lumea mă întreabă despre asta. Sunt bine.
Joe a venit cu Mimi în noaptea asta?
Chei.
Cheile, toţi.
- Bine, Maestrul Cheilor. - Bine.
- Ce faceţi? - Bine.
-Te-am prins! - Ce mai faceţi, Mrs. Evans?
Ai ratat toate sedinţele de consiliere profesională.
Consideră-mă maniacă, dar trebuie să facem asta acum.
- Ce? - Trebuie să--
- Pleacă! - Ce am făcut?
- Nu mă urmări! - Nu fă asta.
Nu mă fa să sun ca un consilier.
Am statistici şi grafice.
Am toate astea care spun acelaşi lucru:
"Trebuie să-ţi alegi o carieră. "
Tata este colonel în armată. Vrea să mă înrolez şi eu.
Nu există nici o cale.
Vizitează Seattle Junior College.
- Tu eşti Maestrul Cheilor? - Nu mă duc acolo.
Caut ceva mai mare. . .
. . .o situaţie care te face măreţ.
- Numai dosarul tău e gol. - Oamenii chiar ştiu ce-şi doresc?
Mulţi cred că trebuie să ştie. Dar în interior, nu ştiu.
Eu nu ştiu. Dar ştiu că nu ştiu.
ţine-te tare, Lloyd.
Ştiu că am fost "ultra-competitive" . . .
. . .dar vreau să spun că dacă nu era "Diane Court" . . .
. . .nu aş fi intrat la Cornell. Din cauza ta am învăţat de două ori mai mult.
Aşa că mersi.
- Ai făcut acelaşi lucru pentru mine. - Chiar?
Chiar ai venit aici cu Lloyd Dobler?
- Cum s-a întâmplat asta? - M-a făcut să râd.
El e ok, tată.
N-ai pentru ce. Întotdeauna te sun. Ştii asta.
Nu mai fi atât de recunoscător. Bine. Ajung acasă înainte de zori, bine?
- Pa. - Zori?
- Îmi semnaţi albumul? - Sigur.
- Îl semnezi pe al meu? - A trebuit să-l suni pe tatăl tău?
- Doamne, ce coşmar! - Am promis.
- Te aşteaptă? - Nu spune nimic.
Eu intru plângând. Mă lasă în pace.
Mi-a plăcut discursul tău, despre cum ţi-e frică.
Lloyd Dobler. Fain.
Lui...
...îi plac fetele...
... cu nume...
...ca Ashley...
...şi Tamerlane
Mă duc în bucătărie, Joe.
Eu nu voi fi aşa, Eu nu voi fi aşa
Eu nu voi fi aşa, nu!
Eu nu voi fi aşa Eu nu voi fi aşa
Joe. Joe.
Sex, dragoste....
A scris 65 de cântece. 65. Toate despre tine.
- Sunt toate despre durere. - Deci, care-i problema?
Deci nu te mai juca cu mintea ei, înţelegi?
E o fiinţă umană. E foarte talentată.
De ce crezi că am păstrat casetele cu ea? Vor fi valoroase într-o zi.
Nu
Niciodată
Nu, niciodată, nici să nu te gândeşti la asta
Oh, Doamne.
Joe a fost prima mea dragoste, primul meu sex şi în toată perioada asta el era cu Mimi.
Nu se va despărţi niciodată de ea. Dar, dacă-l văd:
"Salut, Joe. Ce faci?" Şi asta-i tot.
O să fiu bine.
Nu-ţi fă griji. E în partea cealaltă a casei.
Păcat că nu pot fi mai mulţi băieţi ca Lloyd.
Mă controlează. Vezi.
Mai am cântece.
Joe minte
Când plânge
Deci, în sfârşit, putem vorbi.
Deci. . . Ce?
Lakewood, Lakewood, fără frică!
Ce zici de încă un an?
- Face asta în fiecare an? - Cea mai proastă funcţie de la Maestrul Cheilor încoace.
Salut, Joe. Ce faci?
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Îmi invadezi sufletul.
Vreau să ne împăcăm.
Mimi se duce la facultate, şi voi fi singur.
Dar mă despart de ea înainte să plece.
Fă sex cu mine.
Adio, Joe.
În fiecare an dau petrecerea asta. În fiecare an nimeni nu mă ajută să fac curăţenie.
- De ce ţip? - Nu ştiu.
- Am plecat. - Mersi.
- Poate te ajutăm mâine la curăţenie. - Diane, toată lumea s-a bucurat că ai venit.
- Eşti un cocoş minunat. - Ei bine . . .
- Semnezi asta? - Ok.
Salut, Corey.
Deci sunt singură acum. Totul s-a schimbat. Nu-mi place asta.
- Dă-mi cheile de la Firebird! - Trebuie să te calmezi!
Trebuie să te calmezi!
Ţi-am ascuns cheile! Calmează-te!
- Te iubesc! - Şi eu. Culcă-te.
- Suntem prieteni totali. - Da, bine.
Eşti o persoană minunată.
Eu sunt o persoană bună, dar tu eşti o persoană minunată.
- Am plecat. Ne vedem mâine. - Ne vedem. Salut.
- Salut, Diane. - Salut.
Hei, conduceţi cu grijă.
Mulţumesc.
Renunţ la datoriile de Maestru al Cheilor. O bere.
Desigur.
Sunt încântat să spun că acest sac este oficial gol.
Baia din spate. Să mergem.
- Uitaţi-vă la domnul acesta. - Trebuie să ajung acasă.
Trebuie să ajung acasă.
Mă scuzaţi
Cum merge, frate?
Nici nu ştiu unde suntem.
Urmează trei ore de rock neîntrerupt de reclame...
- Oh, iubesc albumul acesta. - E bun.
Îţi place?
Încă nu recunoşti nimic? Nimic?
Doamne, ai milă.
Trei ore de rock neîntrerupt de reclame....
Aia-i casa mea! Acolo stau.
Să dormi bine.
Pa.
Mersi mult.
Hei, voi sunteţi cei mai tari. Să mă sunaţi sau. . . .
- Uită-te la ăsta. - Tu ai--?
Deci, ce i-au scris lui Diane Court?
Ascultă nişte lucruri pe care mi le-au scris.
"Îmi pare bine că te-am cunoscut, în sfârşit. Întotdeauna ai părut drăguţă. "
"Aş fi vrut să te cunosc mai bine. "
La mine scrie, "Lloyd, ne mai vedem, poate. "
- Nimeni nu mă ştia înainte. - Te ştiau. Acum te cunosc.
Simt de parcă mă integrez pentru prima dată, ştii?
Parcă i-am ţinut la distanţă şi ei au reacţionat la fel.
Atunci e bine.
Mă bucur că am făcut asta.
De aici putem merge pe jos.
- Deci eşti doar tu cu tatăl tău? - Poveste lungă.
- Nu vrei s-o auzi. - Ba da.
Păi, părinţii mei s-au despărţit când aveam 13 ani şi--
Dumnezeule, am fost nevoită să merg la tribunal şi să-l aleg pe unul dintre ei.
Aşa că l-am ales pe tata. M-am simţiti mai în siguranţă, ştii?
Ai grijă la cioburile acelea.
Mersi.
-Dar oricum este-- - Aiurea.
Ştii ce? Eşti un partener minunat.
Nu am ieşit niciodată cu cineva atât de esenţial.
Esenţial?
- Care-i slujba ta în vara asta? - Să fiu un partener minunat.
- Nu, vorbesc serios. - Şi eu.
Vreau să te văd cât pot de mult. Am spus-o!
- Nu am decât vreo 16 săptămâni. - E mult timp.
- Atunci sună-mă mâine - Azi este mâine.
Atunci sună-mă mai târziu.
Mersi.
Te sun mai târziu.
'Neaţa, dragă.
Tată, sunt aşa de fericită că m-am dus. Noapte bună.
Stai. Stai un minut.
Cum a fost Lloyd?
Lloyd a fost un gentleman. A fost amuzant, emoţionat, ciudat.
Am cunoscut oameni pe care nu i-am mai întâlnit. Apoi am stricat tot. L-am făcut "esenţial ".
- Îţi vine să crezi că am făcut asta? - Păi. . . .
Nu cred că se învârte în ruşine.
Noapte bună.
- Lloyd e terminat. - Adică?
A făcut din întâlnirea asta o audiţie în faţa familei, sărutul fatal pentru Lloyd.
- De ce? - Prea multe tensiune. Nu e mediul lui.
Care-i problema cu fata asta?
- I-am spus să fie el însuşi. - Are chestia aia cu vorbitul când este emoţionat.
I-am spus să nu vorbească.
E ciudat de spus, dar poate Diane chiar îl place pe Lloyd.
Dacă erai ea, chiar te-ai fi îndrăgostit de Lloyd?
- Oare să port rochia asta? - Da.
- Sau aş putea s-o port pe asta. - E drăguţă.
Am uitat să-ţi spun cine va veni la cină în seara asta.
Contabilul lui tata şi două femei care lucrează în azilul lui.
Ştiu că nu-i cunoşti, dar va fi distractiv.
- Ce dicţionar mare! - Ştiu. L-am avut dintotdeauna.
Obişnuiam să fac semn cuvintelor pe care le căutam.
Sau o iau pe asta.
- Frumoasă. - Da?
- Da, ar trebui s-o porţi pe asta. - Crezi?
- Mai bine cobor, nu? - Mă schimb.
Delicioasă mâncare.
- Arăţi frumoasă, Diane. - Mulţumesc.
Aceleaşi trăsături. Vezi ce pot face câţiva milimetri?
- Cu ce linie aeriană te duci în Anglia? - Un avion închiriat.
Nu e cea mai bună zburătoare.
- Când avea 8 ani -- - Tată...
- De ce nu pot spune povestea? - Ce poveste?
- Dacă tot o spui, lasă-mă pe mine. - Lasă-mă numai s-o încep eu.
M-am decis s-o iau prima dată pe avion.
Înţelegeam cum zboară avioanele, dar eram speriată.
Paranoia accidentului.
Aveam o listă. Dacă erau bebeluşi la bord, nu era posibil să se prăbuşească.
Dar plânsul lor însemna că ştiau ceva.
Se închid uşile şi ţipă, aşa cum n-am auzit pe nimeni.
- Le-ai spus, "Întoarceţi avionul. " - Aşa au făcut.
- Lasă-mă să termin. - Ok.
Şi doi agenţi federali întâmpină avionul la aterizare.
Ne iau adresa şi ne roagă să nu mai zburăm niciodată.
- Nu ai zburat niciodată? - Nu.
Dar mai este!
Era cineva pe avion. . .
. . .care lucra într-un studiou de înregistrări.
Face un disc cu efecte sonore şi vrea să-i înregistreze ţipătul.
Ceea ce au şi făcut. Şi din când în când, la vreo reclamă. . .
. . .mă puteţi auzi pe mine ţipând.
Sunteţi extraordinari. Ştiţi?
Modul cum-- Modul cum vorbiţi.
Sunt aşa cu-- Nu sunt aşa cu nimeni.
- Frumos tonomat, domnule. - Mersi.
- Cum obţii aşa ceva? - Cât am plătit pentru Wurlitzer?
Tipul nu vroia să se despartă de el. O chestie de $9000?
- Deci, Lloyd, ai absolvit liceul la Lakewood, corect? - Da.
- Ce vei face în continuare? - Da, Lloyd.
Care sunt planurile tale de viitor?
Să petrec cât mai mult timp cu Diane înainte să plece.
Serios.
- Sunt total şi complet serios. -Nu, serios.
Vă referiţi la o carieră?
Nu ştiu.
M-am gândit destul de mult şi trebuie să spun. . .
. . .că nu vreau să vând, cumpăr sau să procesez ceva ca şi carieră.
Sau să vând ceva procesat sau cumpărat sau să cumpăr ceva vândut şi procesat. . .
. . .sau să procesez ceva vândut sau cumpărat. . .
. . .sau să repar ceva vândut, cumpărat sau procesat.
Tatăl meu este în armată.
Vrea să vin şi eu, dar nu pot lucra pentru acea corporaţie.
Aşa că în ultimul timp m-am ocupat cu kickboxing.
Care este un sport nou, dar cred că are un viitor bun.
Cât despre durata carierei, e greu de spus.
Să te antrenezi nu e destul.
Nu-mi pot da seama dacă sunt bun până ce nu am avut meciuri la profesionişti.
Nu am fost făcut KO până acum.
Nu-mi pot da seama, aşa că-mi voi petrece timpul cu Diane.
- Mr. James Court? - Vă pot ajuta?
Sunt Mr. Sims. Dânsul este Mr. Talbot.
Suntem agenţi speciali de la IRS (Fisc).
Vă informăm că sunteţi sub investigaţie penală. . .
. . .pentru anii fiscali 1982-1986.
Isuse. Ce, trăiesc într-un palat, nu?
Am musafiri.
- Înţelegeţi următoarele-- - Vorbeşte cu avocatul meu.
Refuzaţi să răspundeţi la întrebări?
Haideţi la mine la birou. Am musafiri.
Vom contacta câţiva dintre asociaţii dvs. . .
- Seara s-a încheiat. -. . .şi pe fosta soţie.
Mamă, te rog.
Am o poveste cu acest om şi nu este cel mai bun.
Te văd atât de rar. Aş prefera să aud despre tine.
Asta sunt eu spunându-ţi despre mine.
Nici nu ştiu dacă ai prieten.
Ce poate fi mai important decât ce se întâmplă cu tata?
Dacă am putea vorbi despre băieţi totul ar fi mult mai uşor.
Camera ta este veşnic pregătită. Oricând te poţi întoarce acasă, dacă vrei.
Bine. Ce vrei să fac?
Dacă-ţi pun întrebări. . .
. . .ai putea, te rog, să spui ceva frumos despre el?
Sa-l ajuţi.
- Bine. - Da?
Ok. Oh, a venit Ray.
Vorbeşte cu el. Când nu vorbeşti, arăţi tristă. Bună!
Bună, frumoaselor!
Salut, Diane.
Salut, Ray.
Ce faci după serviciu?
Am o pauză după cină, dacă vrei să treci pe aici.
- Vrei să facem ceva mai târziu? - Ştiu că munca mea ţi se pare ciudată.
- Nu-ţi plac bătrânii, aşa-i? - Ba da.
Hai...
Obişnuiam sa lucrez la un restaurant cu bufet.
Veneau bătrâni şi le plăcea să manânce.
Îşi îndopau gurile şi mâncau cu ele deschise şi a fost prea mult pentru mine.
Te gândeşti cât de scurtă este viaţa. . .
. . .şi cum nu are nici un sens. Prăjeşti burgeri.
Dup-aia ai 60 de ani, mori şi ce faci?
Nu-mi trebuie să mă gândesc la aşa ceva. Ăsta e motivul de ce . . .
Dar nu sunt sigur că am dreptate.
Asta-i discriminare de vârstă, judeci oamenii din cauză că sunt bătrâni.
- Poate gurile lor nu funcţionează bine. - Chiar?
Îmi chiar schimbi părerea.
Cred că priveam problema greşit.
- Ar trebui totuşi să trec pe-acolo? - Hai.
-Ok. Voi veni. -Ok. Pa.
Ne vedem mai târziu. Pa.
Trebuie s-o cunoşti pe Bess.
E incredibilă. Are 93 de ani. E scriitoare.
- Şi i-am spus despre tine. - I-ai spus de mine?
Ce ai spus?
Hai fă cunoştinţă cu ea!
Ea e Bess. Lloyd, Bess.
Eşti prea înaltl.
Te place.
Ok, cum merge?
Sunt Lloyd.
Ne uităm la "Cocoon". Nu l-am văzut, dar am auzit că-i bun.
Am auzit că te face fericit, deci presupun că-i un film bun de văzut.
Nişte bătrâni se duc în spaţiu-- Sper că nu am stricat surpriza.
Încă nu a început , Mr. Taylor. Ne vom simţi bine.
- Mulţumesc. - Bine!
- Tu rămâi? - Sigur.
- De ce nu mai pot mânca popcorn? - Îţi aduc ceva.
Ok. Urmează "Cocoon".
- Deci sunt bine. - A fost bine.
Mă simt aşa de prost din cauză că sunt cu tine.
Cred că ar trebui să petrec mai mult timp cu tata.
Jumate din timpul petrecut cu tine, mă gândesc la altceva.
Toată lumea face asta.
Nu vreau să devină ceva serios. Mă simt chiar sub presiune.
Am o teorie că lucrurile bune se întâmplă odată cu cele rele.
Ştiu că trebuie să te ocupi de ambele în acelaşi timp--
Nu ştiu de ce trebuie să se întâmple în acelaşi timp.
Aş fi vrut să pot elabora un orar. Vorbesc prostii? Înţelegi ce spun?
Nu pot avea o viaţă socială acum.
Stai liniştită, doar bem cafea. Vom fi anti-sociali.
- Să fim prieteni? - Da. Cu potenţial.
Prieteni cu potenţial.
Mergi în viteza întâia. Simte ambreiajul. Apasă-l puţin.
Va ieşi. Apoi simţi-- Încă un pic.
Aşa. Ocoleşte, în prima. Rămâi în viteza întâia.
E destul de bine.
Când simţi că ai control, strecoar-o uşor în a doua. . . .
Bine. Încearcă--
- Îmi distrug maşina? - Puţin, da.
Dar auzi. . .
. . .când simţi că cedează, apasă ambreiajul.
- Îi dădeam benzină-- - Pentru că-- încă puţină benzină.
Uşor. Bine. Nu-ţi fă griji. Eşec minor.
Te simţi încrezătoare? Te simţi mai bine.
Acum intră în a doua. Mai mult.
Te vei prinde. Nici o problemă.
Acum, poate, o laşi mai uşori. Prima.
- Sună normal? - Cu cât vei deveni mai bună, cu atât vei auzi mai puţin.
Frână.
Hai să schimbăm. Vrei să schimbăm? Conduc eu?
Îmi pare rău.
Să mergem. Vrei?
Stai confortabil?
Tremuri?
Tremuri.
- Nu cred. - Eşti rece.
- Nu cred că sunt. - Atunci de ce tremuri?
Nu ştiu.
Cred că sunt fericit.
Acoperă-te cu pătura.
Ascultă cântecul ăsta. E un cântec chiar bun.
Bună dimineaţa.
- Tată, îmi pare rău. - Ar trebuie să-ţi pară.
- Trebuia să fi sunat. - Bineînţeles că trebuia!
Nu mă fă să sun la poliţie. Nu mă fă să sun la spitale.
Îmi pare rău, tată. Ştiu că nu-i o perioadă potrivită.
Nu te întreb ce-ai făcut Vreau să ştiu. . .
-. . .dacă eşti bine. - Sunt bine.
Vrei să faci lucrurile mai simple? Spune-mi unde ai fost.
Asta e o prostie!
- Ştii că poţi să-mi spui orice. - Ştiu.
Am petrecut noaptea cu el.
- Lloyd? - Da, tată.
Şi îmi este frică de ce crezi tu despre mine acum.
Stai jos.
Tată, ştii ce a făcut în prima noapte când am ieşit cu el?
Treceam pe lângă magazinul 7-11 . . .
. . .şi mi-a arătat nişte cioburi pe care să le ocolesc.
Mă gândesc la asta când sunt întrebată, "Ce faci cu Lloyd?"
Şi niciodată nu sunt neliniştită cu el.
Deci am început să petrecem timp împreună, ca amici.
Dar simţeam cum devine nerăbdător.
Şi apoi. . .
. . .ştiam că va veni o discuţie despre aspectul fizic al relaţiei.
A început să aibă privirea acea pe la sfârşitul nopţii.
Ştii privirea aceea?
Ştii că va fi o problemă.
Aşa că am trecut în revistă toate sentimentele şi argumentele care trebuie luate în considerare. . . .
- A fost dur cu tine? -Nu, tată.
Dar nu am vrut probleme, aşa că m-am hotărât să nu mă culc cu el.
Dar l-am "atacat" totuşi.
Întotdeauna mă simt bine când îţi spun adevărul.
Pentru că. . .
. . .dacă nu-ţi spun şi ţie, parcă nu s-a întâmplat.
Te-ai culcat cu ea?
- Nu recunosc nimic. - Suntem noi.
- Uită-te la faţa lui. A făcut fapta. - Eşti o inspiraţie, Lloyd.
Gata, calmaţi-vă. Nimic nu s-a schimbat.
Lloyd, ascultă-mă. Totul s-a schimbat. Aţi făcut sex.
Nimic nu va mai fi la fel între voi.
Poţi să ai 60 de ani, o vezi, vorbeşti cu ea, orice--
Dar ce vei gândi, de fapt, este "Am făcut sex ".
- Ce vrei să spui? - Fă ceva deosebit.
- Trebuie să faci o declaraţie. - Aşteaptă--
Arată-i respect. Arată-i că nu eşti ca Joe.
- Stai-- - Cel mai important. . .
. . .din cauză că s-a întâmplat, nu ai dreptul--
- Nu mă laşi să vorbesc. - Ce? Îmi pare rău, vorbeşte.
Am uitat ce am vrut să spun.
Ok, mi-am amintit.
- Lasă-l să facă ce vrea. - Exact.
Trimite-i flori sau scrie-i o scrisoare.
Am scris deja.
- Ce ai scris? - Citeşte-o.
Pot s-o citesc?
Oh, omule...
"Dragă Diane:
Voi fi întotdeauna acolo, pentru tine. Cu toată dragostea. . .
. . .Lloyd. "
Eu nu am primit niciodată o aşa scrisoare. Tu?
- Am visat la aşa ceva. - Deci, ce credeţi?
- Credeţi că--? - Pregăteşte-te pentru măreţie, Lloyd.
Cât a valorat terenul lui Cynthia Bramson?
- Familia ei-- - Familia? Nu ne-au contactat.
Am vândut casa pentru ea. I-am făcut bani.
Venitul dvs, Mr. Court. . .
. . .nu s-a schimbat substanţial în ultimii 17 ani.
Corect.
De ce aţi rămas atâta timp la o operaţiune. . .
. . .care evident nu este o afacere în evoluţie?
Să-ţi pese de oameni nu este o afacere în evoluţie.
Notează asta. Aş vrea ca şeful tău s-o citească.
Biletul pentru Anglia a venit astăzi.
Poate nu ar trebui să mai plec, cu toate astea.
Te duci.
Dacă aş fi avut o prietenă în această situaţie, i-aş fi spus să rămână.
- Te duci. - Nu cred că e bine.
- Nici nu am bagajele potrivite. - Bon voyage.
- Nu mă asculţi. - Să ne oprim acum.
Să nu ne risipim energia pe ceva ridicol.
Nici nu e raţional ce spui.
De ce te porţi aşa? Din cauza dimineţii trecute?
Îl iubeşti?
- Îmi place mult. - Ştiu că-ţi place.
Nu e ca băieţii aceia de frăţie care nu-ţi plac.
Dar dacă pasiunea se micşorează. . .
. . .despre ce veţi vorbi? Ce aveţi în comun?
Vei face parte dintr-o clasă internaţională de gânditori. . .
. . .şi el va lovi saci de box.
Cred că ar trebui să te desparţi de el.
Incredibil. E un coşmar.
E mai bine să urci în avion fără responsabilităţi. . .
. . .pentru că odată ce vei pleca, lucrurile se vor schimba.
Am vorbit despre asta şi cu tine şi cu Lloyd.
Este un domeniu bine-dezbătut.
Nu-ţi cer să tai toate legăturile cu acest băiat.
Dă-i un cadou. Uite.
Să înţeleagă că încă îţi pasă. Dă-i acest stilou.
Un stilou?
Tată, într-un milion de ani, nu i-aş da un stilou.
De ce nu mă pot distra? Îmi place de el.
"Îmi place de el"? Eu vorbesc despre a fi sinceră şi decentă--
Tată, îl iubesc.
Minunat.
Serios, e minunat.
Mă bucur să te aud spunând asta pentru că--
Nu ştiu. Ce, sunt egoist?
De ce am fixul ăsta?
Poate din cauză că am multe probleme cu--
Asta e? Sunt egoist?
Vreau să ai totul. E ceva rău în asta?
Îmi cer scuze.
Mai am câteva săptămâni cu tine şi noi--
Nu ştiu ce încerc să spun.
Ei cred că sunt vinovat.
Un calculator îţi dă numele şi încă un om cinstit--
Ce rost are?
Trăieşte-ţi viaţa.
- Te iubesc. - Oh, tată, îmi pare atât de rău.
Bine, putere stânga!
Putere dreapta!
- Cine-i campionul? - Don "The Dragon" Wilson!
Lloyd! Telefon!
Loviţi în continuare.
Salut, ce faci?
Da, chiar mă plătesc pentru asta.
Da. Te iau într-o oră.
Ne vedem mai încolo!
Verifică-ţi poşta mâine.
Ţi-am trimis o scrisoare. Albastră.
- A venit ieri. - Da?
- A fost frumoasă. - De ce nu mi-ai spus?
- A fost frumoasă. - Nu am trimis niciodată o astfel de scrisoare.
Am trimis-o-- Nu ştiu. . . .
Am vrut să spun ceva, dar nu am făcut-o.
Cred că vreau să spun acum. Dar nu sunt sigur.
Mulţi o spun fără să fie adevărat, dar la mine cred că e.
- Deci, am vrut să spun-- - Nu trebuie s-o spunem.
- De unde ştii despre ce e vorba? - Nu ştiu. . .
-. . .dar mulţumesc. - Te iubesc
- Am spus-o. - Ştiu.
- Să nu trecem la acest nivel. - Ce? Este un nivel bun.
Nu?
- Cum pot să te privesc şi să spun asta? - Ce să spui?
Cred că ar trebui să petrecem ceva timp despărţiţi.
- Ce nu e în regulă? - Păi. . .
-. . .Trebuie să învăţ-- - Trebuie să învăţi?
De cât timp ai nevoie?
Pleci în curând, aşa că întreb.
Vom vedea.
E bine de ştiut asta.
Stai puţin.
Ce am hotărât noi acum?
- Am hotărât-- - Te-ai despărţit de mine?
- Aşa a sunat. - Am decis să fim prieteni.
Sună groaznic, ştiu--
Dacă suntem prieteni de ce nu ne putem vedea?
Cred că ar trebui să nu mai ieşim împreună.
Mă simt ca un tâmpit.
Crezi că sunt un tâmpit.
- Nu. - Ba da.
Am trăit cel mai intim lucru pe care-l pot trăi oamenii.
- L-ai trăit cu un tâmpit. - Nu.
E din cauza tatălui tău?
Ai vorbit cu Corey?
- De ce? I-ai spus? - Şi-a dat seama singură.
Nu-i nimic, va spune la toată lumea, dar nu contează.
- Tu ai spus cuiva? - Numai la tata.
I-ai spus lui taică-tău?
Tu le ai pe Corey şi D.C. Eu îl am pe tata.
Îmi pare rău că am spus asta. Am spus ce credeam că vreau să spun. . .
. . .dar las-o baltă.
- Te iubesc. Ok? - Ce faci cu mâinile?
Vorbeşti ca fata aia, Sheila.
Nu fi rău! Şi pentru mine e greu.
Atunci opreşte-te.
La naiba.
Iei, te rog, stiloul acesta şi scrie-mi cu el?
Nu-mi vine să cred. Tocmai te-ai despărţit de mine.
Alo, Constance? Sunt eu, Lloyd.
Nimic. Mă plimb cu maşina.
S-a despărţit de mine.
Ce fac? Cum o aduc înapoi?
Nu o pot convinge să vorbească cu mine.
E aşa de aiurea.
Îmi vine să plâng.
Mi-a dat un stilou.
Eu i-am dat inima mea. Ea mi-a dat un stilou.
Hai acasă, ok?
Ajung acasă imediat.
Eu sunt. Mă plimb. Ştiu că nu te-am sunat în ultimul timp.
Nu am vrut să-mi aduc aminte de Diane.
Am scos-o din mintea mea. Nu mai ştiu când şi unde am cunoscut-o.
Iată locul unde a avut loc controversata prima întâlnire.
Am întâlnit-o într-un mall.
Trebuia să-mi dau seama că relaţia nostră nu avea nici un viitor.
La stânga, avem. . .
. . .strada unde ne-am despărţit! Iată drumul pe care l-am urmat.
Corey, cred că te-am considerat vinovată pentru că m-ai lăsat să trimit acea scrisoare.
Dar şi eu am crezut că e bine. Cred că ştiu prea multe fete.
Ar trebui să pierd vremea cu băieţi.
Ar trebui să fiu ca şi cei care pierd vremea pe la AM-PM sau la Gas 'n' Sip.
Dar oare băieţi ca aceia ştiu răspunsurile?
Nici o tipă nu merită, omule, ştii?
Stai cu noi şi te învăţăm biblii de adevăr.
Nu poţi avea încredere în ele. Ştii ce e?
Îţi strică banii şi le povestesc prietenelor. E economie.
Trebuie să găseşti o fată care arată exact ca ea. . .
. . . să te culci cu ea şi apoi s-o părăseşti. O scoţi din minte.
Greşeala ta e că nu ai lăsat-o primul. Diane Court e un ponei de expoziţie.Tu ai nevoie de un armăsar.
- Umblă cu noi şi umbli cu capul sus. - Capul sus.
- Curve, omule!
- Trebuie să plec. - Bine, omule.
- Salut, Luke. - Fii tare, omule.
Am o întrebare.
Dacă ştiţi atâtea despre femei. . .
. . de ce sunteţi la Gas 'n' Sip singuri, sâmbătă noaptea, fără nici o femeie?
- Alegerea nostră, omule. - E o alegere conştientă.
Am ales să fim aici.
- Asta aleg eu. - Unde s-a despărţit de tine?
- În maşină. - Maşina ta?
- Lăsat în Malibu? - Oh, urât!
- E castelul tău, omule. - Nici o şansă cu o fata ca aia.
Hei, omule. Eu am fost îndrăgostit odată.
Am fost rănit tare rău.
Nu vreau să mai trec prin aşa ceva.
- Mă deprimi! - Taci, omule!
Mergem la un bar. Am vrea să vii şi tu.
Îţi găsim o fată, omule.
Îţi găsim o fată sexy. Instant! Promit!
O fată sexy pentru tine!
Nu găsesc o fată ca Diane la bar.
Era altcumva. Nici nu trebuia să ieşim ca să ieşim. Pierdeam vremea.
Fata m-a făcut să am încredere în mine, omule.
Stătea pur şi simplu şi mă simţeam mulţumit.
Îţi dai seama? Şi apoi mă lasă pe liber.
Nu ştiu de ce, nu a spus. Cine ştie ce motiv a avut?
Poate taică-său e de vină. Nu vorbeşte cu mine. Nu se uită la mine.
Hai!
- Isuse, ce-i cu tine? - Îţi pierzi minţile!
- Calmează-te, omule! - Te pierzi.
Se pierde, omule. Se pierde!
Nu am aşa sentimente nici faţă de maşina mea.
Îşi pierde minţile zilnic.
Omule, spune-mi o fată? Orice fată în Seattle. Îţi aranjez o întâlnire cu ea.
Diane Court!
Omule, nu pot.
Lloyd, Lloyd Nul şi vid!
Ascultă adevărul pe care îl eviţi, Lloyd!
A fost o greşeală.
Ploaia pe maşină e un botez.
Sunt noul Eu.
Omul de Gheaţă.
Lloyd-Puternicul. Atacul meu asupra lumii începe acum.
Am încredere în mine. Nu dau explicaţii nimănui.
Tu ai înţeles bine, Corey.
Dacă începi deprimat, totul e o surpriză plăcută.
Uite, de ce n-o suni pe Diane iar?
M-am oprit la şapte apeluri nereturnate.
Înţelege că familie ei se distruge.
Aşa cu relaţia voastră a fost distrusă.
Aşa cum relaţia mea cu Joe a fost distrusă.
-Viziteaz-o acasă. - Nu mă întorc acolo.
- Nici nu o cunosc. - De ce eşti aşa?
- Pentru că sunt băiat, am mândrie. -Nu eşti băiat.
Sunt.
Lumea e plină de băieţi. Fii bărbat.
Nu fi băiat.
Dacă mă vrea, să vină ea la mine.
Salut. Lloyd.
- Este al 8-lea şi ultimul meu apel. - Răspunde, dacă vrei.
M-am gândit la tot şi m-am decis să-ţi mai dau o şansă.
Poate ascultă doar tatăl tău. Salut, Mr. Court. Bună.
- Dacă răspund, ne împăcăm. - Atunci, nu răspunde.
Poate nu te-am cunoscut. Poate lumea e un miraj...
...şi toată lumea se îndreaptă spre Oraşul Morţii.
Poate e ceva bun în asta. Poate stai acolo şi monitorizezi.
Încă ceva. Scrisoarea mea. Poţi s-o rupi în bucăţi?
Distruge-o. Arde-o. Mă doare să ştiu că există.
Poţi să faci asta pentru mine?
- Bine. Pe mai târziu. - Alo?
- Pentru soţie? -Sunt necăsătorit. E pentru fiică-mea.
- Se duce la şcoală? - A câştigat o bursă.
Bravo ei.
- Iau tot setul. - Excelent.
Aveţi cel mai frumos zâmbet pe care l-am văzut săptămâna asta.
Mersi. Şi mie îmi place al dvs.
Nu ştiu cum te cheamă, dar ce faci la prânz?
Regret, dar cardul dvs a fost refuzat.
Oh! Atunci, uite. Îţi dau alt card.
Mersi.
Mi-e teamă că nici pe acesta nu-l pot primi.
Există un cod de refuzare. Ar trebui să-l confisc. . .
. . .dar de ce nu-l păstraţi?
- Păstraţi-l - Sunteţi sigură?
Da, nu-l vreau.
Mulţumesc mult. Aţi fost foarte drăguţă.
Tată, totul e în regulă?
Acum termin!
În legătură cu James Court?
Camera 14.
Trebuie să plec cu o bursă. . .
. . .pentru care am muncit toată viaţa, dar nu-mi pasă.
Am cunoscut un băiat în vara asta. . .
. . .şi nu putem vorbi din cauza la asta. Nu pot vorbi cu tata.
Am îmbrăcat hainele astea. M-am gândit. . .
. . .că dacă arăt bine, cineva va vorbi cu mine.
Dar arăt şi mă simt groaznic. Puteţi, va rog, să vorbiţi cu mine?
Fiţi puţin decent.
Credem că tatăl tău are o mare sumă de bani . . .
. . .datorată chitanţelor false, pacineţi falşi.
Am investigat 5 ani. Când ei mor, le ia banii.
Poftim?
Aruncă şi tu o privire. Vezi dacă tatăl tău se potriveşte cu profilul.
- Cum e profilul? - Uită-te prin casă.
Sunt multe covoare, lucrări de artă, aparatură stereo?
Lucruri cumpărate cu bani gheaţă? Face multe cadouri?
- Lucrurile mari din casa voastră--? - Vreţi să spun ceva.
Nu lăsa afacerile lui să-ţi afecteze viaţa.
- Cum puteţi spune aşa ceva? - E vinovat.
Nu, nu e.
Avem actele. Avem dovezile.
Îmi pare rău că trebuie să-ţi spun asta. . .
. . .dar va fi şi mai rău.
Dacă aş fi în locul tău, aş lua bursa.
Tată?
E cineva acasă?
M-au făcut să mă îndoiesc de tine.
Ce s-a întâmplat cu tine?
Eşti vinovat? Ai luat banii?
Draga mea, nu. Nu fi ridicolă.
- Jură, trebuie să ştiu adevărul. - Draga mea!
- Jură pe Dumnezeu. -Jur pe Dumnezeu.
Am găsit banii.
Nu e ce crezi tu.
- Ce ar trebui să cred? - Despre ce?
Ai furat de la ei! M-ai minţit pe mine!
- Cum crezi că mă simt? - Crezi că ştii ce e cu banii ăştia?
Nu, nu ştii! Nu e pentru mine!
Sunt pentru tine, pentru când te întorci din Anglia. . .
. . .ca să nu depinzi de nimeni.
Am avut grijă de oamenii aceia mai bine decât familiile lor!
Am grijă de ei, le dau flori, îi hrănesc, îi şterg la gură!
- Dar ai furat de la ei! - Le fac vieţile mai bune!
M-ai lăsat să te apăr.
Ştiai că eşti vinovat şi m-ai lăsat să devin o parte din asta! Cum--?
Continuă. Când sunt bătrân, dă-mi pe cineva ca mine, dar continuă.
Am avut încredere în tine. M-am ridicat în tribunal acum cinci ani şi te-am ales pe tine!
De ce eşti aşa de pornită împotriva mea? Din cauza lui Lloyd?
Nu. Eu ţi-am spus tot şi tu m-ai minţit.
- Aş fi făcut orice pentru tine. - Descarcă-te.
Nu! Aşa o să fac.
Nu voi lăsa nimic pe dinafară pentru că ţie pot să-ţi spun orice.
- Eşti un mincinos şi un hoţ. - Uşor. Sunt singurul tată pe care îl ai.
Îmi este atât de ruşine.
Nu spune asta. Nu e bine pentru tine.
Ai dreptate.
Nu, vorbeşte-- Diane! Aşteaptă! Vorbeşte--
A venit cineva să te vadă, Lloyd.
Dumnezeule.
Lloyd, îmi pare rău.
Ce vrei?
Îmi pare rău.
Ce vrei?
Tata e vinovat. M-a minţit. A minţit pe toată lumea.
Tocmai am plecat de acasă.
Am nevoie de tine.
Da?
Restul nu înseamnă nimic pentru mine.
Dacă te rănesc din nou, mor.
Să mă răneşti din nou? Nici o şansă.
- Nu-ţi fă griji. - Te iubesc.
- Ce? - Te iubesc.
De câte ori mai trebuie s-o spun?
Încă o dată ar fi frumos.
Te iubesc.
Te rog.
Te iubesc.
O întrebare.
Eşti aici din cauză că ai nevoie de cineva sau din cauză că ai nevoie de mine?
Lasă. Nu-mi pasă.
Am nevoie de tine.
Te iubesc.
-$75,000 amendă şi fără închisoare. - Nu pot să fac asta.
Tipul ăsta îi jefuieşte pe Bunica şi Bunicul de 17 ani.
- Mi-ar plăcea să aud versiunea lui. - $100,000 şi trei luni?
125,000 şi nouă luni.
Pot accepta asta.
- Statul ia casa. - Poate începe perioada de încarcerare imediat.
- Pot pregăti asta. - O să confirm cu clientul meu.
- Trec peste şeful meu. - Bine.
Dormi.
Am adus-o aici, dar nu vrea să iasă din maşină.
Am vrut eu să vă vadă. Dacă pleci undeva. . .
. . .şi nu-ţi rezolvi problemele de familie, atunci--
- Te duci în Anglia cu ea? - Să vorbim despre asta.
Te duci?
Dacă mă duc?
Dacă mă duc în Anglia?
Ştiu că ce ar trebui să fac este să-mi stabilesc un ţel pentru viitor. . .
. . .şi să descopăr ce vreau să fac cu viaţa mea.
Diane şi eu ne putem aştepta unul pe celălalt, nu?
O să fugă cu ceva englez? Nici o şansă.
Te admir pentru că iei treaba în serios.
- Ea nu e ca tine. - Ştiu.
- Are succes, este talentată. - Ştiu.
Dar apoi mă răzgândesc. Pentru că ce vreau să fac cu viaţa mea. . .
. . .ce vreau să profesez este să fiu cu fiica dvs.
Sunt bun la aşa ceva.
Nu eşti o parte permanentă a vieţii ei, eşti o distracţie.
Sunt distracţia care merge cu ea în Anglia.
- Sunteţi bine, domnule? Ok? - Sunt în închisoare, Lloyd!
Nu merit să-mi pierd fiica din cauză la aşa ceva.
Nu merit ca tu să-mi fii intermediar.
Nu pot înţelege cum poate alege mediocritatea. . .
. . .aşa cum a făcut cu tine!
Am o scrisoare de la fiica dvs. O vreţi?
Orele de vizită s-au terminat.
Toţi vizitatorii trebuie să semneze la birou.
Nu ştiu ce versiune a trimis.
- "Cu cât mă simt mai dezamăgită--" - Ştiu partea asta. Citiţi în continuare.
Nu se poate să fie încă supărată din cauza asta.
- O să devină mai bine. - Da, dacă e semnată "Te iubesc ".
Numai numele.
Numai să ştiţi că versiunea aceea există, că a scris "Te iubesc" . . .
. . .e un lucru bun, nu? Trebuie să fie un lucru bun.
Bună.
Salut.
Nu ştiu ce să spun decât la revedere.
Ai fi putut să-mi spui adevărul.
Îmi pare rău.
Te iubesc, tată.
Să-mi scrii.
Pregătiri la aripă.
E ca un roller coaster. Tuturor le place.
- Clipeşte dacă eşti bine. - Sunt bine.
Bine, totul e foarte normal.
Standard pentru un 747.
De obicei, dacă se întâmplă ceva, se întâmplă în primele 5 minute.
Când semnul cu fumatul face "ding," totul e în regulă.
Bine de ştiut.
O să continuu să vorbesc până la "ding", care va fi în curând.
Set individualizat de zbor de la Corey. Cărţi, casete, reviste?
Nu chiar acum, mersi.
Cum merge?
Nimeni nu a crezut că vom face asta.
Nimeni nu crede va merge, aşa-i?
Tocmai ai descris povestea fiecărui succes măreţ.
E bine.
Ştiu.
- Unde-i "ding"-ul? - Vine.
Imediat.