Acum ar trebui să învăţ. Urăsc filmele de groază.
Ţi-am spus, iubito, că biletele astea sunt gratuite?
Gratuite...
E un film cu Sandra Bullock chiar vizavi.
Nimeni nu dă şapte dolari şi jumătate să vadă o prostie cu Sandra Bullock.
Doar dacă e dezbrăcată...
Dar s-ar duce la un film numit "Înjunghie"?
Adrenalină, Maureen! Sperietura face bine. E o senzaţie primară...
Să-ţi spun eu despre ce e vorba!
E un film cretin, despre nişte prostuţe albe, care sunt ucise.
Şi Sandra Bullock e de culoare?
Spun numai că în filmele de groază nu apar niciodată oameni de culoare.
Când ţi-ai susţinut diploma în cinematografia de culoare, surioară?
Citesc revistele de specialitate. Ştiu ce spun.
Şi eu citesc revista "Black Beat".
Unde găseşti un film negru?
Cu actori negri, haine negre, ochi negri şi pisici negre...
Bună! Poftim.
- Ce-i asta? - Suvenire trimise de studio.
Şi e alb... Mulţumim.
Foarte romantic.
Inspirat de cartea "Crimele de la Woodsboro", de Gale Weathers.
De ce trebuie să fie goală?
Ce legătură are chestia asta cu intriga filmului?
Nu ştiu, dar eu am o erecţie.
Va trebui să te mulţumeşti cu atât.
Alo?
Cine e la telefon?
Ghici...
- Serios, cine e? - Aşteptai pe cineva anume?
Nu...
Închide telefonul şi sună la poliţie!
- Cine e la telefon? - Cine-ai vrea să fie?
Nu-mi plac jocurile. Cine e?
Uită-te în spate. Îţi vezi pe undeva iubitul?
Nu am un iubit.
Ai vrea să ai unul?
Dă-mi nişte bani. Mă duc să cumpăr floricele.
Ai bani.
Am banii mei. Ţi-am cerut banii tăi.
Ce spui?
Haide...
Ţi-a mâncat pisica limba?
Nici nu te cunosc, şi deja îmi displaci.
- Am vândut tot. - Grozav!
Pop-corn mediu, fără unt. Şi un pahar mic de pepsi light.
Imediat.
Gata! Nu mă mai întorc în sală.
Ce fricoasă eşti! E doar un film...
Nu e doar un film. E o poveste adevărată.
Copiii ăştia au fost ucişi acum vreo doi ani în California.
- Tâmpitule! - Scuză-mă. Trebuie s-o fac, scumpo.
- De ce te joci aşa? - Linişteşte-te.
Nu-mi place să fiu speriată.
E doar un film, iubito!
În plus, filmele de groază sunt excitante.
Poftim?
- Hai să mergem la celălalt film. - Nu.
A început deja. Rămânem la ăsta.
Numai nu te mai juca.
Bine. Trebuie să mă duc la toaletă.
Ne vedem înăuntru.
Îmi pare rău...
Nu! Nu face asta!
Pleacă!
Încetează, iubitule.
Te-ai întors la timp. Cred că acum o omoară.
Vrei floricele?
Dacă eram în locul ei, ieşeam din casă.
Acum!
Alo?
- Alo? - Bună, Sidney!
- Da? - Ce film de groază îţi place?
- Cine e la telefon? - Tu să-mi spui mie.
Cory Gillis, 555-0176.
La naiba!
Codul Penal pedepseşte telefoanele anonime, Cory!
Sper că ţi-a plăcut filmul.
Iar trebuie să ne schimbăm numărul?
Nu, o să se potolească. E seara premierei.
Bine.
Nu e simplu să fii acuzat de o infracţiune pe care n-ai comis-o.
Mai ales când e vorba de crimă.
Cum te tratează lumea acum, când s-a dovedit că eşti nevinovat?
Majoritatea oamenilor sunt buni. Dar unii încă păstrează distanţa.
Mă simt ciudat, pentru că am fost întotdeauna un tip sociabil.
Ai fost acuzat pe nedrept. Ai fost achitat.
Cui îi pasă de asta?
Nu mă ajută cu nimic.
Cartea lui Gale Weathers şi filmul
sperăm să-l dezvinovăţească definitiv pe Cotton Weary.
Unii ar putea crede că Gale s-a descurcat minunat...
Mişcă-te! Am întârziat!
Şi nu uita de petrecerea de la Delta Lambda Zeta!
Nu cred că sunt în stare să vin, Hal.
Poftim?
- Mi-ai promis! - Nu cred că a fost o promisiune.
Nimeni nu-ţi cere să li te alături. E o petrecere. Totul e gratis.
Hallie, ştii ce părere am despre asemenea organizaţii.
- E o frăţie. - Şi mai rău!
Sid, încearcă să nu mai fii aşa de defensivă câteva zile.
Această izolare voită nu duce la nimic bun.
- Mă simt foarte bine. - Sunt convinsă...
Se vede clar pe faţa ta cât de bine te simţi.
Uitaţi-vă la ştiri.
Cei doi elevi ai colegiului Windsor au fost ucişi aseară
în timpul avanpremierei noului film, "Înjunghie".
Poliţia n-a divulgat nicio informaţie, cu excepţia numelor victimelor.
Dar se va organiza o conferinţă de presă după-amiază.
Maureen Evens şi Phil Stevens, victimele, erau elevi în ultimul an.
- Unde e Randy? - Are curs de teorie cinematografică.
Sidney!
Le cunoşti pe victime?
Te-ai simţit ameninţată de aceste crime?
Ce ne poţi spune despre victime, Sid?
Ne trebuie o declaraţie.
Ce s-a întâmplat în sală e un rezultat direct al filmului?
Aşa ar spune majoritatea.
Dar nu putem da vina pe filme pentru violenţa din viaţa reală.
Ba putem. Nu te uiţi la ştiri?
Criminalul purta o mască.
Exact ca în film. Filmul e direct răspunzător!
Nu e. Filmele nu sunt de vină pentru acţiunile noastre.
E un caz clasic de "viaţa imită arta, care imită viaţa".
Nu e un caz ipotetic. Aici nu e vorba despre artă.
Făceam cursul de biologie împreună cu fata aceea. Asta-i realitatea!
Sunt de acord cu tine. Să-ţi spun eu câte ceva despre realitate, Mickey!
Am trecut prin toate astea.
Viaţa e viaţă. Nu imită nimic.
E clar că ucigaşul s-a inspirat din faptele a doi criminali în serie
care au fost imortalizaţi de acest film.
Sugerezi că cineva încearcă să facă o continuare reală a filmului?
"Înjunghie 2"? Cine-ar face asta? Continuările sunt nişte tâmpenii.
Prin definiţie, sunt filme inferioare.
Ce tâmpenie! Multe continuări au depăşit filmele originale.
- Serios? - Spune-mi un titlu.
"Aliens". Al doilea a fost mult mai bun decât primul.
Nu e reprezentativ.
Mulţumesc. Dar e Ridley Scott. Spune tu altul.
"Aliens" e un film clasic: "Ieşi din ea, nemernicule!"
Cred că replica este: "Nu intra în ea, nemernicule".
- Aşa e. - Ştii ce vreau să spun.
- Altul... - "T-2".
Ţi s-a sculat la Cameron.
Rău de tot!
Primul "Terminator" e un film legendar.
Da... "Sarah Conner? Da."
"Casa 2, etajul doi".
Poftim?
Tot genul horror a fost distrus de continuări.
Am găsit!
"Naşul", partea a doua.
E foarte bine. O excepţie care a câştigat Oscarul.
De ajuns, deocamdată.
Discuţia va fi continuată altă dată.
Dle Originalitate, cum ai face tu?
L-aş lăsa pe nevolnic să plece cu fata.
300 de persoane se uitau, şi nimeni n-a făcut nimic.
Au crezut că e o chestie publicitară!
Şi ar fi fost una tare.
- Iar începe, Randy. - Nu-i adevărat.
În filme se petrec multe porcării. Oamenii sunt jefuiţi, ucişi...
Multiplexul e un loc foarte periculos.
De ce negi evidenţa?
Şi tu ar trebui să faci asta. N-are nicio legătură cu noi.
Un tip mascat a ucis doi tineri într-o sală în care rula povestea noastră.
Coincidenţă.
Ştii ce s-a întâmplat în Woodsboro. Nu poţi ignora asta.
Ştiu, Sid. Nu vreau să mă mai întorc acolo.
Nu ne putem întoarce la viaţa noastră pseudofericită?
Ce mai faci, Derek?
Te-am căutat peste tot. Am auzit că n-ai fost la curs.
N-am putut suporta privirile aţintite asupra mea.
Pot să te ajut cu ceva?
Ştii vreo şmecherie care ne-ar putea aduce înapoi existenţa liniştită?
S-ar putea să am o soluţie pentru asta...
A fost destul de bine.
Luaţi-vă o cameră!
Ce ameninţă? Glumeşti?
Ar fi o prostie să retrageţi filmul. O să aibă încasări uriaşe.
O să spargă box-office-ul.
Avem nevoie de interviu. Nu uita asta!
Consideră-l ca şi făcut.
Dră Weathers! Eu sunt Joel. Noul cameraman...
- Ai experienţă? - La posturile locale...
Era să obţin un premiu pentru o filmare la finalele Bingo.
Bine. Să-ţi spun cum merge treaba, Joel.
Eu mă îndrept spre subiect, tu filmezi. Trebuie să fii mereu pe fază.
Acum ai trecut la profesionişti, ai înţeles?
S-a făcut! O să fiu numai ochi şi urechi.
Nu-ţi face griji. Cât de greu poate fi?
Dra Weathers? Aveţi o clipă liberă?
- Nu... - Numai o clipă.
Ştiu că vi se întâmplă tot timpul. Voiam să ştiţi că vă admir munca.
Tocmai am terminat de citit cartea. N-am putut-o lăsa din mână.
- Mi-a plăcut la nebunie. - Mulţumesc.
Şi eu sunt scriitoare. Scriu pentru ziarul local, "Post Telegraph".
Debbie Salt. Am participat la seminarul dv. anul trecut.
Eram cea din primul rând, care punea toate întrebările.
- Mi s-a părut mie că te cunosc! - Mulţumesc.
Abia aştept să văd filmul!
Cred că treci prin foarte multe greutăţi în momentul ăsta.
Cu toate legăturile care se fac între crime şi film...
- Care va fi poziţia ta? - Fără comentarii.
Ar fi o mare onoare dacă aş putea să fac un interviu cu dv.
Bine, începe înregistrarea!
Remarcile tale linguşitoare sunt evident disperate. Gata!
Ce cauţi aici, Gale? Crezi că există o legătură între crime?
Ce teorie aveţi în privinţa crimelor?
Atenţie, vă rog!
- Sunt şeriful Louis Hartley. - Dle şerif Hartley...
Sunt Gale Weathers, autoarea cărţii "Crimele din Woodsboro".
Credeţi că ucigaşul va lovi din nou?
Nu avem nicio dovadă că ar fi un ucigaş în serie.
Aş vrea să vă citesc...
Ne puteţi spune ce măsuri luaţi?
Mai întâi, cred că e un incident izolat.
Avem mai multe posibilităţi.
Dumnezeule, e uriaş!
Aveţi suspecţi?
- Uite-o pe Gale Weathers! - Poftim?
Gale Weathers, în rolul principal în conferinţa de presă Gale Weathers,
bazată pe o carte de Gale Weathers. Curând, se va face un film cu ea.
Ai milă, ne-a salvat viaţa.
A fost o scăpare.
Dle Hartley, aveţi de gând să puneţi oraşul sub pază?
Mă duc mai aproape.
Vă distraţi bine, fetelor?
Bună, soră Lois! Soră Murphy...
- Bună, soră! - Bună, Sidney!
Cred că e teribil pentru tine. Cum te descurci?
Mă descurc...
E ciudat, nu? Să te gândeşti că totul e din pricina ta...
Nu direct...
Dar, până la urmă, toate au pornit din cauza ta.
Hallie, îţi aduci prietena la petrecerea de diseară?
- Am multă treabă... - O să venim.
Sid, stăm cu ochii pe tine.
Dacă putem să facem ceva...
Surorile Delta Lambda sunt foarte sensibile la problemele tale.
Da... Pa...
O să începi să te îmbraci aşa după ce intri în frăţie?
Asta nu se va întâmpla.
Delta Lambda e cea mai mare adunătură de...
Eu fac parte din frăţia asta!
Doamne!
Cine e?
Dewey?
Ce cauţi aici?
Mi-am făcut griji pentru tine.
Am auzit ce s-a întâmplat şi m-am suit în primul avion.
- Putem sta de vorbă? - Da.
- Te simţi bine? - Da, Dewey.
Sau mă simţeam... Viaţa mea decurgea normal.
Până acum...
Cu teatrul merge bine. Am primit primul rol principal.
- Premiera e peste două zile. - Asta-i grozav!
Da, îmi place la nebunie. Am mulţi prieteni şi am şi-un iubit.
Băiat drăguţ, student la Medicină, fără aparente tendinţe psihotice.
Mi-am făcut griji.
Dacă e vreun psihopat care încearcă să meargă pe urmele lui Billy Loomis,
probabil că-l cunoşti deja.
Sau pe ea... Sau pe ei.
Probabil că fac deja parte din viaţa ta.
Se distrează.
Vreau să fii atentă, Sid.
Crezi că eu nu ştiu asta?
Ce-ar trebui să fac? Să mă încui în casă?
Fii atentă. Stai cu ochii-n patru.
O să vorbesc cu şeriful Hartley şi cu cei de la poliţia locală.
O să mai stau pe-aici. Vreau să mă asigur că e totul bine.
Dacă n-ai nimic împotrivă...
Bine.
Te simţi bine?
- Cine e tipul ăla? - Un vechi prieten.
Ajutorul de şerif Dewey. Cel mai bun din Woodsboro. Ce caută aici?
Şi-a făcut griji. Ne e ca un frate mai mare.
Înmormântările sunt un liant grozav pentru membrii unei familii.
Mă duc să-l salut.
Şeriful a spus că fata a fost înjunghiată de şapte...
Las-o baltă!
Bună, Sidney!
Ce mai faci?
Bună! Ce vrei, Gale?
Speram să obţin câteva vorbe de la tine.
- Cotton... - Bună, Sidney!
Suntem la colegiul Windsor, unde Sid Prescott s-a întâlnit cu Cotton Weary,
prima dată după ce l-a acuzat pe nedrept de uciderea mamei ei.
- Ce dracu' faci? - Vrem să ştim cum te simţi.
Spune-ne ce s-a întâmplat în ultimii doi ani.
Sidney, vreau să-ţi spun că am uitat şi-am iertat...
Ca şi tine, aş vrea să mă întorc la viaţa mea.
Ai vreun comentariu?
Nemernico!
Sidney, te rog să ne împărtăşeşti...
O să-ţi împărtăşesc!
Bine...
- Ai filmat? - Da.
Sid?
Stai! Unde se duce, Gale? Sidney!
Unde se duce?
Credeam că e un interviu oficial. Ce se petrece aici?
- Nu ştia? - A fost o cruzime.
Trebuie să-ţi laşi conştiinţa la uşă, iubitule.
Nu suntem aici ca să fim iubiţi.
Gale, mi-ai promis zece minute pe postul naţional!
O să ai minutele când o să am şi eu interviul.
Nu pleca, Gale. Sunt...
Gale, eu mi-am jucat rolul.
Joel...
Dewey... Ce cauţi aici?
De ce n-o laşi în pace?
N-a trecut prin destule? Şi numele meu e Dwight.
Îmi fac meseria, Dwight.
Nu contează cine are de suferit între timp.
Cine a fost pocnit din nou?
Nu sunt pentru violenţă, dar poate că ai meritat-o.
Pagina 32.
Ajutorul de şerif Dewey a ieşit din cameră cu mutra lui tâmpiţică.
- Mi-ai citit cartea. - Da, dră Weathers.
N-o lua în serios! E un personaj dintr-o carte.
Pagina 41. Ajutorul de şerif Dewey se arăta lipsit de experienţă.
- Nu crezi că exagerezi? - Nu.
Cred că eşti însetată de bani şi de faimă şi mediocră ca scriitoare.
Cred că ai un gol acolo unde ar trebui să fie inima.
Fără supărare.
Dewey, n-am vrut să spun...
De unde ştii că aparenta mea lipsă de experienţă
nu-mi dă posibilitatea de a mă descurca în voie în orice situaţie?
Îmi pare rău...
Nu ştiu ce să mai spun.
Doar că-mi pare rău.
Nu, mie-mi pare rău. Te-am judecat greşit.
Acum te rog să mă scuzi. Mă duc să-mi arăt lipsa de experienţă.
Încă ceva.
Frumoasă tunsoare...
Măi să fie!
Nu vreau să te oblig să te înscrii în frăţie.
Cred doar că, în ciuda trivialităţii, e un mediu sănătos pentru tine.
Uită-te la locul ăsta!
Cred că iei prea în serios cursul de psihologie.
Mă simt bine.
"Mă simt bine" a început să fie laitmotivul tău.
"Mă simt bine" înseamnă nesigură, nevrotică, sensibilă.
Sidney, ai venit!
Bună! Vorbesc serios, îmi pare bine că ai venit.
Vreţi ceva de băut, fetelor?
O să ne luăm singure.
Îi iubesc. Tot împreună sunt? Nu i-am văzut de trei săptămâni.
Iar s-au despărţit. Sarah a aflat că Bailey s-a culcat cu Gwen.
L-a părăsit ca acum două episoade.
Aş vrea să-şi limpezească odată situaţia!
Stai puţin, sună cineva.
- Omega Beta Zeta. - Alo?
- Da? - Cine e la telefon?
- Cici. Dar tu cine eşti? - Cine crezi că sunt?
Ted? Unde eşti? Bei? Stai puţin.
E Ted pe cealaltă linie. Pare beat. Te sun mai încolo.
Cretinul ăla sună numai când e beat. Nu te duce acolo, Cici.
Bine... Te sun mai târziu.
- Ce s-a întâmplat, Ted? - Cine-i Ted?
Îmi pare rău, am auzit prost. Credeam că eşti altcineva.
Nu face nimic. Sunt altcineva.
Pe cine cauţi? Nu e nimeni aici.
Unde e toată lumea?
Suntem organizatoarele unei petreceri la Phi Gama Alfa.
- Tu de ce nu te-ai dus? - Eu trebuie să fiu trează.
Trebuie să fiu aici, în cazul în care e nevoie ca cineva să fie dus acasă.
Păcat...
Bea cu creier, ăsta-i mottoul nostru.
- Pe cine cauţi? - Dacă aş spune că pe tine?
- Dacă aş spune noapte bună? - De ce-ai vrea să faci asta?
De ce răspunzi mereu la o întrebare cu altă întrebare?
- Sunt curios. - Şi eu îmi pierd repede răbdarea.
Vrei să laşi un mesaj pentru cineva?
Vrei să mori în seara asta, Cici?
Omega Beta Zeta...
Teddy era?
Nu, era un cretin care a încercat să mă sperie.
Filmul ăla, "Înjunghie", parcă-i prosteşte pe toţi.
- La naiba! - Ce e?
- Am auzit un zgomot. - Unde?
Sus.
La naiba!
Încetează!
- Nu pot să cred că eşti singură! - Nu cred că sunt singură.
Am plecat de-aici.
Te-ai speriat. Unde eşti?
- Afară. - Nu intra în panică.
- Sună la Pază. - Bine.
- Paza campusului... - Bună! Sun de la...
Nu te aud. Alo!
Acum mă auzi?
Alo? La naiba!
- Sun de la... - Nu te aud. Alo!
Sun de la casa Omega Beta Zeta.
Mă urmăreşte cineva. Alo!
La naiba!
- Doamne, Dawnie, m-ai speriat! - Îmi pare rău. M-a căutat cineva?
- Ce cauţi aici? - Aici locuiesc.
Credeam că te duci la petrecere.
Da. Trebuie să mă schimb. Plec chiar acum.
- Omega Beta Zeta. - Cici e acolo?
- Cine întreabă? - Sunt Ted.
E iubitul tău dement.
Ne vedem mai târziu. Nu uita să pui alarma.
- Bună, Ted! - Ai vrea tu să fie Ted!
Nu uita să pui alarma...
Alo!
Nu!
Nu! Te rog!
Toată lumea crede că frăţiile susţin imoralitatea. Nu-i adevărat.
Noi doar promovăm sexul protejat.
E vorba despre dragoste, respect şi responsabilitate.
- Stilul armonică e bun? - Da!
- Cocteiluri? - De ce-a durat atât?
Ştii că Derek face parte din frăţia Delta Lambda.
Ne place să rămânem în familie.
Mi-aţi dat ceva de gândit, fetelor. Mulţumesc.
Merge...
- Iubito, vrei să dansezi? - Cu mare plăcere.
Cu fratele ăla înalt şi bine făcut...
M-a durut!
"Imperiul Contraatacă"... Scenariul şi efectele sunt mai bune.
Nu e o continuare. E o parte dintr-o trilogie.
- Îmi plac chestiile astea. - Nişte porcării.
- Ce mai faci? - Bine.
- S-au purtat frumos cu tine? - Dureros de bine.
Înţeleg că nu vrei să faci parte din frăţia Delta Lambda Zeta.
Cred că nu.
Sunt distrus.
Se întâmplă ceva la Omega Beta Zeta!
- E poliţie peste tot. - Repede!
- Ce mod de a sparge un chef! - Trebuia să-mi cumpăr de băut.
Deci nu e sinucidere.
Mulţumesc.
Bună, Gale! Acum ai venit?
Nu e bine. E o victimă. Face parte din frăţie.
Trebuie să plec, am de predat materialul.
- Să mergem, Joel! - Imediat.
- Iar începe, nu? - Ţi-ar plăcea, nu?
Grăbeşte-te, Gale, s-ar putea să ţi-o ia cineva înainte.
Mişcă-te, Joel!
Trebuie să fiu cinstit cu tine.
Nu sunt făcut pentru asta.
Am venit aici pentru un interviu, nu pentru un film de groază.
Nu te pune cu mine!
Ia-ţi haina. Hai să mergem acasă.
Da...
Eşti gata?
Aproape...
- Alo? - Bună, Sidney! Mă mai ţii minte?
- Ce vrei? - Pe tine. Începe spectacolul!
Atunci, de ce nu-ţi arăţi mutra, laş nenorocit ce eşti?!
- Cu plăcere... - Derek!
Sidney!
- Derek! - Sid!
Sid!
Eu sunt. Ai păţit ceva?
Derek, nu!
Sid!
Dewey!
Ucigaşul e înăuntru, cu Derek.
- Eşti teafăr? - A fugit într-acolo.
Sidney, vino încoace!
E totul în ordine?
M-a rănit.
Apasă pe rană.
Poliţia e pe drum.
Mulţumesc pentru cooperare.
Vin în câteva minute.
Nici o problemă...
Cel mai uşor interogatoriu din viaţa mea de ucigaş.
Mă duc să iau o cafea. Tu vrei?
Vrei cafea, Sid?
- Te simţi bine? - Nu.
Ştiam că o să înceapă iar. Ştiam că nu s-a terminat.
Nu eşti singură, Sid.
Toţi suntem alături de tine. De orice ai avea nevoie, spune-ne.
Biata fată!
Ştiu, e o nebunie.
Derek putea să fie ucis.
Dar n-a fost. Se simte foarte bine.
Trebuie doar să priceapă că, în anii '90, nu te mai joci de-a eroul.
Oricum, de ce-a intrat în casă?
M-am dus în spatele casei şi-am dat peste Sid.
Ea mi-a spus că ucigaşul e înăuntru. Aşa că m-am dus să văd...
Ai noroc că n-a lovit niciun nerv.
Totuşi, va trebui să nu faci efort.
- Deci ai intrat în casă... - Da.
N-a fost nicio luptă, doar te-a tăiat şi-a fugit?
- Ai noroc că nu te-a omorât. - Foarte convenabil...
- Ce vrei să spui? - Nimic.
Păcat că a fugit aşa de uşor...
Păcat şi că tu ai ajuns acolo prea târziu.
Exact după ce-a dispărut.
Da, aşa e.
Avem trei victime.
Maureen Evens, Phil Stevens...
Şi Cici Cooper.
- Cici e numele real al fetei? - Nu, Casey.
Casey Cooper.
Precum Casey Becker?
Poftim?
Era una dintre victimele din Woodsboro.
A fost ucisă, împreună cu iubitul ei, Steven Orth.
Ca şi Phil Stevens.
Maureen Evens. Maureen Prescott, asta e mama lui Sidney.
Crezi că cineva încearcă să imite crimele de la Woodsboro?
Aşa se pare.
Cred că aveţi de-a face cu un criminal la indigo.
- Doamne! - Ce faceţi pentru Sidney?
O păzesc doi dintre cei mai buni oameni ai mei.
Ăştia te urmăresc pretutindeni?
Stau lipiţi de mine.
Eu cum dau de tine singură?
Sinceră să fiu, cred că ar fi în interesul tău
să stai cât mai departe de mine.
Sper că această remarcă nu ascunde niciun subtext.
Vorbesc serios.
Uită-te la tine, deja te-a rănit!
Nu vreau să se mai întâmple.
- O să risc. - Derek, vorbesc serios!
E o treabă serioasă.
Te interesează siguranţa mea.
Nu e vorba de lipsă de încredere.
Nu-i aşa?
Ţi-am spus, nu vreau să fii rănit.
Şi nici eu nu vreau să fii rănită.
Bine, Sid?
Ai grijă, dră Weathers.
- Dewey... - Şerifule...
Bună!
Sunt dispusă să fac unele cercetări. Intri în joc?
N-am venit aici să scriu o carte, am venit s-o ajut pe Sid.
Şi eu vreau s-o ajut.
Şi să mă ajut şi pe mine, desigur.
Haide, Dewey, zâmbeşte măcar o dată! Te rog...
O să zâmbesc după ce-l prind pe criminal.
Bună, Gale!
Ce ştiţi despre tatăl lui Sidney? L-au eliminat din rândul suspecţilor?
E plecat din ţară cu afaceri. Sună cunoscut, nu?
Nu sunt aici ca să-ţi fac treaba, dnă Salt.
Ce ştiţi despre acest fost poliţist, Dewey Riley? Ciudat, a apărut acum...
- Ce caută aici? - Dewey e un băiat de treabă.
Spre deosebire de unii dintre noi.
Serios?
Mi s-a părut doar că, dacă repetă crimele de la Woodsboro,
criminalul ar putea fi din Woodsboro. Asta-i tot.
Crezi că Sidney mă va lăsa să-i iau un interviu pentru documentarul meu?
De parcă n-ar fi refuzat toate posturile TV!
- Dar pentru tine ar face-o... - Las-o baltă!
M-am gândit la toată povestea asta...
- L-ai verificat pe Randy? - Poftim?
Ştiu că e o victimă nevinovată, dar e o victimă cam zurlie.
- Randy? Tipul e inofensiv. - Aşa au spus şi despre Damher.
Terminaţi!
- Ce faci, Sidney? - Bună, Sid!
Ce mai faci, Sid? Unde sunt tipii din Serviciul Secret?
Acolo...
Care dintre ei e Kevin Costner?
Cel din dreapta e ofiţerul Richard. Capricorn. Divorţat, cu doi copii.
Cel din stânga e ofiţerul Andrews. El e în Gemeni. Burlac, dar homo, cred.
Derek, dau un bănuţ pentru gândurile tale.
De dimineaţă m-am trezit cu un sentiment ciudat...
N-am ştiut cum să-l stăpânesc...
Aşa că m-am hotărât
Să-l ascund în adâncul sufletului.
- Ce face? - Tom Cruise, "Top Gun", 1986.
Derek, nu...
Când ai intrat pe uşă, M-am îndrăgostit de tine!
- Nu face asta! - Cred că te iubesc!
Nu din asta-i făcută viaţa?
Totuşi, mă tem să spun asta, N-am mai simţit niciodată aşa ceva.
Cred că te iubesc!
Atunci, de ce mă tem?
Mă tem, pentru că nu sunt sigur De-o iubire fără leac.
Cred că te iubesc. Nu din asta-i făcută viaţa?
Şi totuşi, Mă tem să spun asta.
N-am mai simţit niciodată aşa ceva.
Crede-mă, n-ai de ce să te temi! Vreau doar să te fac fericită.
Şi dacă spui să plec, Voi pleca!
Dar cred că-i mai bine Să stau prin preajmă şi să te iubesc
Până când îţi vei găsi fericirea!
Dă-mi voie să te întreb... Mă iubeşti cu adevărat?
Pentru că eu cred că te iubesc!
Haideţi, oameni buni, arătaţi-vă dragostea!
Nu-ţi face griji, Sid.
Ştiu că lucrurile au luat-o razna.
Nu e o mare încălcare a regulilor frăţiei?
Aşa e!
N-ai voie să-i dai literele iubitei tale.
Cu niciun chip. Fraţii o să se supere. Asta-i tradiţia.
Asta e tradiţia!
E un talisman. O să te apere.
Vorbeşte-ne despre acest rol.
Joc rolul fetei, al lui Sidney Prescott.
Ea descoperă că iubitul ei e un criminal în serie,
care i-a ucis mama cu un an în urmă.
Cum te pregăteşti pentru rol?
Tori Spelling joacă rolul lui Sid. Şi Joe nu ştiu cum mă joacă pe mine.
Cel puţin, în rolul tău l-au distribuit pe Davis Schwimmer.
Vizitiul lui Jane Seymour, într-un episod din "Dr. Queen".
A fost Tori Spelling, vedeta noului film, "Înjunghiere".
Billy, m-ai speriat. Ce cauţi aici?
Mi-au dat drumul, Sid. Sunt nevinovat.
Ştiu...
De ce nu mă laşi să te ating?
Am trecut prin multe în ultima vreme.
Cred că e momentul să laşi trecutul în urmă.
Când mama l-a părăsit pe tata, am acceptat. Aşa a fost să fie.
- Mamele pleacă uneori. - Da...
Mama ta a plecat din oraş. Nu zace într-o groapă, la cimitir.
Mama mea a murit şi nu se mai întoarce. Niciodată.
Prostule!
Ador filmele de groază.
Aştept să apară caseta video.
Să trecem la treabă! Eu cred că cineva face o continuare.
Conform reţetei tuturor filmelor cu crime.
Treaba ta e să înţelegi care-s regulile unei continuări.
Cadavrele sunt întotdeauna mai multe.
Scenele morţii sunt întotdeauna mult mai elaborate.
Mai mult sânge, mai multă violenţă...
Asta aşteaptă publicul.
Dacă vrei ca un asemenea film să devină un succes...
Cum găsim criminalul, Randy? Asta vreau să ştiu.
Să vedem care sunt suspecţii...
În primul rând, Derek, iubitul. Salutare, Billy Loomis!
Tipul e student la Medicină şi, în chip miraculos,
atacatorul nu i-a atins nicio arteră majoră.
- Crezi că e Derek? - Nu te grăbi.
Să presupunem că ucigaşul nu e foarte inteligent.
Nu e un erou de televiziune.
Nu vrea să iasă în evidenţă.
Deci să-l lăsăm pe iubit. Pe cine mai avem?
Mickey! Ciudatul student la film.
Dar, dacă el e suspect, atunci, şi eu sunt. Mai departe...
De ce să trecem mai departe? Poate că eşti şi tu suspect.
Dacă eu sunt suspect, atunci, şi tu eşti.
Ai dreptate.
Bine, să trecem mai departe.
- La... - Hallie.
Colega de cameră a lui Sid?
Criminalii în serie sunt, de obicei, bărbaţi albi.
De asta e perfect. Parcă sfidează toate regulile.
Dna Voohies era o criminală perfectă.
E întotdeauna loc pentru Bombonica, fiica ucigaşului.
E dulce... E mortală. Nu-ţi face bine la dinţi.
Termină, Randy! Copiii ăştia sunt prietenii tăi.
- Cine crezi că e ucigaşul? - Ce zici de Gale Weathers?
- Gale, criminală? - De ce nu?
- E destul de rea. - E o oportunistă.
Nu e credibil? Plănuieşte să scrie următoarea carte.
Asta fac reporterii. Aduc ştirile în prim-plan.
Despre Gale poţi spune multe, dar nu e o ucigaşă.
- Doar pentru că ţi-a căzut cu tronc. - Nu-i adevărat.
Te rog! Sunt eu, Randy, sclavul nebăgat în seamă al lui Sid Prescott.
Ştiu totul despre obsesii...
Şi despre durere.
Şi ai cicatricea ca s-o dovedească.
Şi tu, la fel.
Ce ai la picior? Ai fost lovit în spate.
A fost atins un nerv. Nu Gale e ucigaşul.
Bine, cum spui tu.
Dar, dacă nu e ucigaşul, e o ţintă.
Joel, hai să tragem nişte cadre de exterior.
- Putem vorbi o clipă, Gale? - Ce s-a întâmplat?
Sunt cam jenat...
De ce vrei să fii aici când ucigaşul va lovi din nou?
Trebuia să-ţi citesc cartea înainte să accept slujba.
Dar o citesc acum.
Am citit ce s-a întâmplat cu cameramanul tău. A fost spintecat.
Ştii ce-o să fac? Ce-ar face orice om cu scaun la cap.
Adică o să mă car dracului de-aici.
N-a fost spintecat. A fost invenţia mea.
I-a tăiat gâtul.
Gale, spintecat sau cu gâtul tăiat e tot un drac!
E o slujbă, Joel. Ca oricare alta, are şi părţile ei neplăcute.
Dacă eşti un cameraman profesionist, trebuie să te comporţi ca atare.
Da, dar vreau să transmit ştiri, nu vreau să fiu subiectul lor.
În plus, negrii nu rezistă mult în situaţii de genul ăsta.
E televiziunea naţională. Gândeşte-te la asta!
E o mare şansă pentru tine. Subiectul e monumental!
Nu vrei să iei parte la aşa ceva?
Haide...
Am nevoie de tine.
Nu pot să mă descurc fără tine.
Hai să ne facem treaba!
Da, hai să fim ucişi.
Am mai trecut prin asta. Ştii ce cred despre potenţialul tău actoricesc.
Ştiu, dar toată povestea asta cu crimele...
- Şi filmul, şi viaţa mea... - Ştiu ce greu îţi este.
Nu cred că pot s-o fac.
Bătălia pentru suflet se dă în forumul artelor.
Eşti o luptătoare, Sid. De-asta te afli aici.
- De-asta ai ales teatrul. - Da, sunt o luptătoare.
N-am auzit.
- Sunt o luptătoare. - Nu te cred.
- Sunt o luptătoare.
Bine.
Cu riscul de a vorbi ca un profesor de actorie...
Dacă povestea te face să simţi durere, foloseşte-o.
Ăsta ţi-e rolul, Sidney.
Cassandra e una dintre marile vizionare ale tragediei antice.
A prevăzut totul. Războaiele, crimele, nebunia...
Ştia că e blestemată.
Asta-i era soarta şi a primit-o cu braţele deschise.
Nimeni nu-şi poate ocoli soarta.
Dar, ca artist, o poţi înfrunta.
Poţi lupta împotriva ei.
- Sunteţi bun... - Sunt disperat.
Poţi s-o faci.
Toată lumea la locuri! Actul trei!
Dă drumul muzicii.
Priviţi la cruda soartă a Troiei!
Cândva, cetatea sta semeaţă, se înălţa între dealurile Spartei.
Acum, e cotropită de fum şi de ruină.
Regalii ei copii i-au fost răpiţi.
Poporul rătăceşte printre ruine.
Şi singură în faţa sorţii stă Cassandra.
Regatul, familia şi prietenii au dus-o dincolo de porţi.
Nu am înfăptuit nelegiuire nici împotriva oamenilor, nici a zeilor.
Doar adevărul l-am grăit.
Şi fiecare monstruozitate ce-n minte mi s-a strecurat a prins fiinţă.
Troia a căzut.
Şi nu de mâna ori prin voia mea.
Însă întocmai cum prezis-am.
Acum, ochiul răzbunător al sorţii...
E aţintit...
Asupra mea.
Spune-ne, Cassandra, unde s-a dus blândeţea vieţii?
Ce-anume opreşte mâna sorţii să te lovească acum pe tine?
De ajuns!
Luaţi o pauză.
Sidney?
Sid, ţi-a venit escorta.
- De când stai aici, Derek? - Tocmai am sosit.
- E totul în ordine? - Ce s-a întâmplat cu Mickey?
A avut treabă. Am venit eu în locul lui. Ce s-a întâmplat?
Derek, nu...
Simt nevoia să fiu singură.
Singurătatea nu-i un răspuns, Sid.
Eu cred că e.
Simt nevoia să-mi limpezesc gândurile.
Am vreun cuvânt de spus?
Nu.
Presupun că trebuie să fiu înţelegător.
Da.
S-a făcut.
Să presupunem că ucigaşul repetă scenariul de la Woodsboro.
- A sunat Bob. - Te sun eu.
Asta nu explică atacul asupra lui Sidney.
Sidney n-a fost ucisă la Woodsboro.
Nu pentru că nu s-ar fi încercat.
Ucigaşul încearcă să termine ce-a început.
- Sid e sub protecţie, nu? - Da.
- Ce e? - Bob vrea să vorbească cu tine.
Spune-i că-l sun eu.
- Când s-a apucat de fumat? - De când i-a apărut nudul pe internet.
Era numai capul meu. Corpul era al lui Jennifer Aniston.
Oricum, uiţi ceva...
În Woodsboro, au fost mai multe victime înainte de atacul din casă.
- Tatum, cameramanul meu, Himbry... - Pauză!
Nu vreau să aud nimic despre niciun cameraman mort.
Vă avertizez, sunt pe punctul de a pleca de-aici.
Mă duc să iau cafea, gogoşi, calmante...
Mă duc să văd ce specialităţi găsesc.
Mă întorc după ce începeţi să vorbiţi despre ceva mai vesel. Bine?
Pare cam speriat.
Nu-ţi face griji pentru el.
Dacă ucigaşul copiază, poate ne dăm seama cine urmează.
Dacă e să judecăm aşa, noi toţi am fost la Woodsboro.
Ar putea fi oricare dintre noi.
Ce vrei să facem? Să stăm aici, aşteptând să cadă următorul?
Nu ştiu, deşteapto.
- Gale nu-i aici. - Nu v-am întrerupt, nu?
Voi trei păreţi foarte cufundaţi în gânduri.
Ai auzit vreodată un cuţit tăind carnea şi scrijelind osul?
El e.
- Cine? - Ucigaşul.
Ne poate vedea.
Ţine-l la telefon.
- Ce vrei să-i spun? - Nu ştiu.
Vorbeşte cu el. Haide, Gale!
- Ce facem? - Căutăm pe cineva cu mobil.
Care e filmul tău de groază preferat?
- N-o să mă găsiţi niciodată. - Ce-ţi pasă? Lasă-i să se amuze.
Ce-ai mai făcut?
Care e filmul tău de groază preferat?
"Show Girls". Absolut îngrozitor. Dar al tău?
Ce-i cu tine?
Stai să ghicesc! "Coşmar la Frăţie"?
"Dormitorul însângerat"? "Spintecătorul din Universitate"?
"Ziua absolvirii"? "Examenul final"?
- Sunt pe aproape? - Mai aproape decât crezi.
Eşti prea lent. Vrei să mori?
Asta-i tot ce poţi?
Billy şi Stu erau mult mai originali.
Cine e la telefon?
Gale Weathers, autoarea cărţii "Crimele din Woodsboro".
Cine?
Trebuie să fie pe-aici.
Se joacă cu noi.
Suspect alb, în dreapta.
- Dreapta ta sau dreapta mea? - Dreapta ta.
Du-te prin spate.
De ce eşti aici, Randy? Nu ai stofă de conducător.
Du-te dracului!
Oricât ai încerca, nu vei fi niciodată eroul principal.
Şi n-o să te alegi niciodată cu fata.
La naiba! Îmi pare rău...
Ţi-ai greşit omul, mortule.
Serios? Hai s-o luăm de la capăt, dle Originalitate.
Ce dracu' faci?
Te pot ajuta cu ceva?
Alo?
Îmi cer scuze.
Unde ţi-e inovaţia? De ce să copiezi doi elevi rataţi?
Stu era un fricos.
Şi Billy Loomis... Era un cretin!
Ca băieţelul mamei, ascuns printre fuste!
De ce nu ţinteşti mai sus? Vrei să fii la categoria grea?
Ca Manson? Ca Bundy? Ca O.J.?
Unde e Randy?
Nu-l văd.
Randy!
Ce s-a întâmplat?
Cine mi-a spart fereastra?
Ţi-a îngheţat computerul?
Ai un mesaj. Apasă Alt-M.
Da, dar nu sunt conectată.
Aici, la bibliotecă, toate terminalele sunt conectate.
E aici...
Ia-o de la computer. Probabil că e doar o glumă proastă.
Stai aici.
- Sid, te simţi bine? - Cotton?
- Putem vorbi o clipă? - Nu e momentul potrivit.
Haide, Sid! M-ai trimis la închisoare.
Am stat acolo un an. Poţi să-mi acorzi două minute.
În fiecare zi regret, Cotton. Nu ştiu cum să-mi cer iertare.
Regretele n-au niciun rost.
Am soluţia tuturor problemelor noastre.
- Despre ce vorbeşti? - Las-o baltă pe Gale Weathers.
Nu înţelege povestea dintre noi doi.
N-ar vedea-o nici dacă ar plesni-o peste faţă.
Ai citit cartea?
Aşa, ajung în punctul esenţial. Ştii cine m-a sunat?
Diane Sawyer.
Am fost la fel de şocat ca tine.
Ne-a chemat pe amândoi la o emisiune.
Ne acordă o oră de emisie.
La o oră de maximă audienţă! Eu, cu tine şi cu Diane Sawyer!
Cotton, nu pot...
Sidney, e vorba de mulţi bani.
Vom primi 10 000 de dolari fiecare.
Fără a menţiona ce avantaje vom avea.
- Cotton... - Ştiu.
Nu-ţi plac ziariştii. Ştiu şi-ţi respect opţiunea.
Dar e vorba despre Diane Sawyer!
E o legendă. Cineva de calibru foarte mare.
Îmi pare rău.
Cu filmul şi cu cartea, oamenii ştiu adevărul.
Să ne întoarcem la viaţa noastră.
S-a făcut destulă vâlvă. De ce vrei mai mult?
De ce? Nu ştiu, Sidney...
Poate pentru că merit să stau puţin sub reflectoare.
Haide, Sid, mi-ai târât numele în noroi!
Toată lumea crede că sunt un criminal psihopat.
Nu-ţi cer decât să participi la un interviu al lui Diane Sawyer.
Ca să pot expune povestea din perspectiva mea.
Nu cred că-i o cerere deplasată. Nu eşti de acord cu mine?
Îmi pare rău, Cotton, dar trebuie să refuz.
Îţi pare rău...
Sunt convins că-ţi pare foarte rău.
Cine eşti tu în ochii lor?
Adorabila şi nedreptăţita Sidney Prescott. Victima favorită!
Nu sunt Billy Loomis. A fost ucis. E mort, ţii minte?
Pleacă de-aici!
- De ce-ai atacat-o pe Sidney? - N-am atacat-o.
Stăteam de vorbă.
Dra Prescott şi cu mine avem un trecut foarte complicat.
N-am ştiut că e o crimă...
- Nu, dar omuciderea e. - Atunci, arestaţi-mă.
N-am ucis pe nimeni!
Dar mă puteţi aresta pentru că am ridicat vocea într-o bibliotecă.
Avem patru crime. Ai grijă ce vorbeşti.
N-ar fi trebuit să fie Randy. Trebuia să fiu eu!
- Ar trebui s-o sun pe mama lui. - Am sunat-o eu.
Te simţi bine?
Nu mă mai trata ca pe un porţelan. N-o să mă sparg.
Nu-i nimic dacă te spargi.
N-o să se întâmple.
Să sperăm că alibiul tău e solid.
V-aş putea aminti că sunt nevinovat?
Nu vă uitaţi la ştiri?
S-a spus foarte clar, pe îndelete, că sunt nevinovat.
Până când nu mă găsiţi lângă un cadavru, cu un cuţit în mână...
Mai bine vedeţi care sunt drepturile şi privilegiile
cuvenite oricărui cetăţean al acestei ţări.
E vreo problemă dacă spun cuvântul "nevinovat"?
Nu ştiu... E vreo problemă, şerifule?
- Ce se întâmplă aici? - Va trebui să-i dăm drumul.
- De ce? - N-a făcut nimic.
Semnează aici.
Gale, te bucuri de spectacol? Poliţiştii sunt amuzanţi.
- Ce crezi că faci? - Îmi aştept clipa de glorie.
Poţi să înţelegi asta, nu-i aşa, Gale?
Nu face prostii, Cotton.
M-ai ajutat enorm cu eliberarea...
Nu ai mustrări de conştiinţă, nu?
- Sidney, dacă te răzgândeşti... - Hai, cară-te!
Îmi pare rău.
Ce nemernic!
O să te ducem la loc sigur, Sidney.
- Unde, adică? - Nu ştiu. Dar vom sta cu tine.
Ar trebui să plecăm.
O să trecem pe acasă, ca să-ţi iei câteva lucruri.
Nimeni din campus n-are voie să iasă afară după ce se întunecă.
Cine face asta? Dacă nu Cotton, atunci, cine?
Nu ştiu, dar am să-l găsesc.
Vreun indiciu, Gale? Crezi că ucigaşul vine după tine?
Cum e să fii subiectul ştirilor?
- Cotton, mai eşti suspect? - A fost o neînţelegere.
Cotton, ai fost eliberat în mod oficial?
Gale, pot să fac o fotografie?
Nu? Arăţi grozav.
Cum te descurci, Gale?
Cred că e înspăimântător să ştii că cineva te urmăreşte şi se bucură.
- Cum te simţi? - Presa locală!
Ştiu că sunt idolul tău.
Asta te obligă să te măsori cu mine.
Dar lasă-mă în pace!
Ai dreptate. Îmi cer scuze. N-am ales momentul potrivit.
Ce s-a întâmplat?
Mi-au luat camioneta. E scena crimei. Mulţumită ţie.
Uite-ţi caseta.
Distracţie plăcută! N-aş vrea să fiu în locul tău.
- Joel, am nevoie de tine. - Nu.
Ai nevoie de un control la cap.
Îmi pare rău, Dewey.
Îmi pare foarte rău.
Nu spun niciodată asta, pentru că niciodată nu-mi pare rău de nimic.
Dar acum îmi pare rău.
Asta e altă realizare actoricească a lui Gale Weathers?
Nu sunt camere! Vreau doar să-l găsesc pe nemernic!
Din tot sufletul.
Şi eu.
Vrei să te ajut?
Ce-i aici?
Nişte filmări cu mulţimea ale lui Joel.
Stai puţin!
Dacă ucigaşul chiar a privit tot timpul,
trebuie să fie pe casetă.
- La locul fiecărei crime. - Merită să ne uităm.
Cu siguranţă.
Pe aici...
Cabina de dublaj...
Editoriale...
Arhiva video...
- E încuiată. - Poţi s-o deschizi?
- Ar fi intrare prin efracţie. - Serios?
Trebuie să fie vreun video pe-aici.
Ce-i acolo?
- Aici trebuie să fie. - Perfect!
Hai să începem cu asta.
Îmi pare rău.
- Te-am lovit? - Nu.
Eşti însetată de bani şi de faimă.
Şi, iartă-mă că o spun, eşti o scriitoare mediocră,
care are un bulgăre de gheaţă în loc de inimă.
N-am vrut să te jignesc.
Eşti drăguţ când te înfurii.
Am fost necioplit.
Îmi pare rău.
N-am vrut să te rănesc.
Vorbesc serios.
Ar trebui să învăţ. Am test la biologie.
Dewey...
Îmi pare rău.
Asta nu-i filmarea mea.
Du-te dracului!
Oricât ai încerca, niciodată nu vei fi eroul principal.
Şi niciodată nu te vei alege cu fata.
Ai greşit omul, mortule!
- Stai aici. - Dewey, nu!
Dewey!
Nu e nimeni acolo.
La dracu'!
Gale!
Nu!
Deci...
Ascultă, Sid...
- Stai aşa! - Se simte bine.
Eu sunt terapeutul ei.
Pa, Derek!
Ar fi bine să mergem.
Când o să se termine totul...
O să te aştept aici.
Tu! Fii pregătit să mori!
Ai trădat frăţia!
Băieţi!
- E aşa de romantic! - Aşa de grecesc!
- Pe cine iubeşti, scumpule? - Pe Sidney.
Ai spus "Pe fraţii mei din Omega Kapa Beta"?
Nu, am spus "Pe Sidney!"
Unde ne duceţi?
Dacă vă spunem, va trebui să vă ucidem.
Nu întreba, nu spune.
Afară din maşină, cretinule!
Opreşte, nemernicule! Opreşte maşina!
O să-ţi zbor creierii.
E mort?
Nu cred.
Nu, respiră încă.
- El e mort? - Cred că da.
- Cum ieşim de-aici? - Nu putem. E o dubă.
Ajută-mă.
Suntem blocate aici.
Doamne...
Nu... Sid...
Doamne, urăsc porcăria asta!
Doamne! Nu mai face chestia asta încă o dată.
Prin geam...
La naiba...
E blocată. Va trebui să treci prin faţă.
- În niciun caz! - Hallie, te rog!
Hallie, ieşi de-acolo!
Aşa...
Să mergem.
- Hallie... - Ce e?
Vreau să ştiu cine e.
- Te rog, Sid, să mergem! - Mă întorc.
Numai proştii se întorc din drum.
Deştepţii fug. Noi suntem deştepte. Ar trebui să ne cărăm de-aici.
Hallie, m-am săturat să fug.
Dacă aflu cine e, s-a terminat.
Putem să chemăm poliţia.
Şi, când ne întoarcem, va fi plecat. Nu durează decât un minut.
Sid, întoarce-te!
Sid, vino înapoi!
La dracu'!
Ce e?
- A plecat. - Poftim?
Gale...
Pleacă!
Nu e ceea ce crezi. L-am găsit pe Dewey.
Am încercat să-l ajut. Stai, Gale!
La dracu'!
Ajutor!
Dă-mi telefonul!
Gale!
- Eram în mijlocul articolului. - Îţi dau eu articol!
Ce s-a întâmplat?
E o urgenţă. Faceţi-mi legătura cu poliţia.
- Ce s-a întâmplat? - Ucigaşul e Cotton Weary.
Cotton Weary?
Doamne!
Derek...
Slavă Domnului că ai venit, Sid!
Am crezut că o să rămân legat aici toată noaptea.
Cine te-a legat? Trebuie să plecăm de-aici.
M-au prins fraţii.
E pe urmele mele. A ucis-o pe Hallie.
- Despre ce vorbeşti? - Despre ucigaş. E aici.
- Unde? - Chiar aici!
- Te mişti repede, Sid. - Dă-mă jos!
N-aş face asta, dacă aş fi în locul tău.
Chiar vrei să ai încredere în iubitul tău?
Nu ştii că istoria se repetă?
Surpriză, Sidney!
Ce dracu'...
De vreme ce Derek, aici de faţă, a fost tot timpul aici,
am fost singur toată noaptea.
- Mulţumesc, partenere. - Nenorocitule!
E nebun. Mă cunoşti destul de bine!
Trebuie să am un partener.
N-aş fi putut face toate astea singur.
- Derek... - Nu, Sid.
- Nu! - E în ordine, Derek.
Am prins-o.
Minte, Sid.
Îţi spun adevărul, Sid. Dezleagă-mă!
Iubit, ucigaş?
Sid, minte! Dezleagă-mă!
Dezleagă-mă, Sid!
Ce crezi? Sid are sentimentul de déjŕ-vu?
O să te omor! Te omor!
Eşti mort.
Îmi pare rău.
Nu ţi-aş fi făcut niciun rău.
Niciodată.
Ar trebui să-ţi rezolvi problemele legate de încredere, Sid.
Bietul Derek! E complet nevinovat şi e un băiat de treabă!
E strălucit, amuzant şi frumuşel.
Cântă destul de bine şi o să fie doctor.
Era genul de băiat care i-ar fi plăcut mamei.
- Dacă ai o mamă. - Du-te dracului!
Ce vulgar!
Billy te lăsa să-i vorbeşti în halul ăsta?
Billy era un cretin bolnav. Exact ca tine.
Billy era un cretin bolnav care a încercat să scape.
Mickey e un cretin bolnav care vrea să fie prins.
Mi-am plănuit toată apărarea.
O să dau vina pe filme.
Tare, nu? Nimeni n-a mai făcut asta.
Ăsta-i doar începutul. Preludiul procesului.
Acolo începe distracţia. Procesul contează, de fapt.
Îţi închipui? Efectele violenţei cinematografice asupra societăţii.
O să mă reprezinte Dershovitz, Cochran...
Bob Dole o să-mi ia apărarea din boxa martorilor.
Coaliţia Creştină o să achite cheltuielile de judecată.
E totul pus la punct.
Sunt o victimă nevinovată.
Eşti un psihopat.
Ăsta va fi micul nostru secret.
Oamenilor le plac procesele bune. E ca la cinema, le place de mor!
Am muncit din greu ca să le ofer ceea ce-şi doresc.
La asta se pricepea Billy. La execuţie...
Da?
Uiţi un singur lucru despre Billy Loomis.
- Şi anume? - L-am omorât.
Cretinule!
Da!
Ai ceva din Linda Hamilton...
Nu, îmi place...
Cine face asta?
Ar putea fi invitatul misterios, care aşteaptă în întuneric?
Ţi-am spus că am un partener. O surpriză pentru tine.
Dna Loomis?
- Poftim? - Mama lui Billy.
Frumoasă întorsătură, nu? Nu ţi-ai fi închipuit.
Nu se poate! Am văzut poze cu dv.
A slăbit 20 de kilograme şi a făcut gimnastică.
Ar trebui să încerci şi tu.
Pari cam obosită, Gale.
Voi doi aţi lucrat împreună?
Mi-a trebuit finanţare. Pregătirea costă bani.
Deb m-a ajutat.
Ne-am cunoscut pe internet, în site-ul psihopaţilor.
Sunt numai 97 de ucigaşi în serie în America la ora actuală.
Mickey a fost o comoară.
Nu avea nevoie decât de un ghid bun.
Aşa cum numai o mamă poate fi.
Ţi-am spus că va funcţiona.
Aşteaptă până la proces. O să meargă strună.
N-o să fie niciun proces, Mickey.
Gale!
Doi dintr-o lovitură.
Mickey era un băiat bun, dar avea obsesia cu filmele.
L-ai fi crezut?
- Bietul de el, era complet nebun. - Şi tu nu eşti?
Nu, eu sunt foarte sănătoasă. Motivul meu nu sunt anii '90.
Motivul meu e răzbunarea. Mi-ai ucis fiul.
Şi acum eu te ucid pe tine. Mi se pare perfect raţional.
N-o să scapi.
Sigur că o să scap. Toate urmele duc la Mickey.
Inclusiv arma de poliţist cu care şi-a ucis victimele.
Să presupunem că ai pus mâna pe cealaltă armă.
L-ai ameninţat pe Mickey şi el s-a repezit la tine.
L-ai împuşcat. Mortal.
Dar nu înainte ca el să bage un glonţ în tine.
Bine...
Am atins toate subiectele? Astea sunt toate întrebările?
Vreun comentariu? Oricum, cui îi pasă?
Să încerce să dea de urma celui de-al doilea criminal.
- Debbie Salt nu există. - Eşti nebună ca fiul tău.
Ce-ai spus?
A fost o remarcă nepoliticoasă la adresa fiului meu?
Billy a fost un băiat bun. Billy a fost perfect, tu l-ai înnebunit.
Nu e înţelept să priveşti de sus o femeie care are o armă.
Randy a vorbit urât despre Billy şi i-am tăiat gâtul.
Am fost o mamă bună. Ştii ce-mi face greaţă?
Mi-e greaţă de oamenii care spun că totul e din vina părinţilor.
Totul a început cu familia.
Vrei să învinuieşti pe cineva? De ce nu pe mama ta?
Ea e cea care mi-a furat soţul. Şi mi-a distrus familia.
Şi tu mi-ai luat fiul!
Nu ştii ce înseamnă să fii mamă!
Să creşti un copil...
- Să-l înveţi, să-l îndrumi... - Şi să-l părăseşti.
Mickey n-ar trebui să fie mort?
Nu mişca!
La dracu'!
Cotton...
Bine...
Uşurel!
Am avut o zi foarte proastă.
Şi aş vrea să ştiu exact ce dracu' se întâmplă aici.
Fă cunoştinţă cu dna Loomis. Ea e ucigaşul.
Poftim?
- Şi ăsta cine e? - Celălalt ucigaş, Mickey.
Bine...
- Uite, Cotton! - Taci!
Nu eşti Debbie Salt.
Nu eşti de la "Post Telegraph".
Nu, dar tot pot să te ajut.
N-ai nevoie de ea. Lasă-mă s-o ucid.
Cât timp trăieşte, nu vei fi niciodată personajul principal.
Asta vrei, de fapt.
Dacă vrei să stai sub lumina reflectoarelor,
lasă-mă s-o ucid chiar acum.
Vei fi unicul supravieţuitor. Vei fi o vedetă.
Te-a trimis la puşcărie pentru un an.
Cred că e poetic.
N-o asculta, Cotton.
E ceva adevăr în ce spune, nu?
- Cotton... - Are dreptate.
Lasă-mă să mă gândesc... Poate ar trebui să te gândeşti şi tu.
Pun pariu că ai chef să faci interviul cu Diane Sawyer.
Ai cuvântul meu.
Ce senzaţie!
Sidney...
Vreau să ştii că n-aş fi făcut niciodată ceva care să te rănească.
Cotton, dă-mi arma.
Da, sigur. Ia-o.
Ar trebui să vorbim despre ce s-a întâmplat aici, să ne punem de acord.
Mă scoate cineva de-aici?
- Gale, te simţi bine? - Am fost împuşcată. Sigur că nu.
Dă-mi mâna.
Gale, m-ai speriat de moarte!
Mai e cineva aici?
Nu.
Cred că ţi-a ajuns să faci reportaje la faţa locului.
Gura, Cotton!
Cât de grav e?
M-a nimerit în coaste.
Ai mai multe vieţi decât o pisică.
Îmi dai mie una?
- E moartă? - Nu ştiu.
Întotdeauna se întorc.
Ca să fim siguri...
Cam asta e, şerifule.
Nu te agita, ai câteva oase rupte.
- Te simţi bine, Gale? - Joel?
M-am întors. M-am gândit că ai putea avea nevoie de mine.
Eşti Gale Weathers, transmiţând de la colegiul Windsor.
Avem unul viu aici!
Dewey!
Nu pot să cred că trăieşti!
- Te simţi bine? - Gale...
Ţine-te tare!
Vin cu tine.
Poţi să ne spui ce-ai văzut?
Poţi să ne spui ce s-a întâmplat?
Sidney, poţi să ne spui cum e să te simţi eroină?
Vorbiţi cu Cotton. Lui vreţi să-i luaţi interviul.
El e eroul.
Cotton!
Ce s-a întâmplat? De ce eşti erou?
Amănunte, te rog!
Nimeni nu vrea să vă spună povestea mai mult decât mine.
Din păcate, nu e nici locul, nici momentul.
Toate au un preţ. Vă rog să mă sunaţi fără ezitare.
Haide, Cotton, spune-ne ceva!
Vă spun un singur lucru.
O să fac un film pe cinste. Mulţumesc.
Aţi urmărit filmul SCREAM 2
Subtitrare: Retail
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania