- Alo ? - Alo...
- Da ? - Cine e ?
- Pe cine cauţi ? - Cu cine vorbesc ?
Ai greşit numărul.
- Cine era ? - Nimeni.
- Ai ales un film ? - Unul de groază, "Puzzle Mortal 4".
L-am văzut la cinema. E prost. Nu e înfricoşător, e scârbos.
Urăsc filmele sadice şi cu tentă sexuală.
Ce eşti aşa înverşunată ?
Mie îmi place Jigsaw. Ucide într-un mod foarte creativ.
Dar nu-ţi pasă cine moare pentru că personajul nu e descris deloc.
Nu vezi decât corpuri schingiuite şi sânge ţâşnind.
Cui tot îi trimiţi mesaje ?
Un obsedat de pe Facebook îmi tot scrie.
Ce anume ?
Chestii de genul: "Bună, ce faci ? Eşti sexy. Vreau să te ucid."
- Şterge-l. - L-am şters, dar m-a găsit din nou.
- Denunţă-l. - E superb. Vrei să vezi ?
- Ăsta e Channing Tatum. - Nu. Chiar el e ?
Da, când poza pentru "Abercrombie". Te-a aburit.
- Alo ? - Cine eşti ?
Versiune nervoasă a persoanei cu care tocmai ai vorbit.
Îmi pare rău. Nu trebuie să reacţionezi ca scorpie.
Bineînţeles că nu. Hai, pa !
Dacă îmi închizi, o să-ţi tai gâtul până ajung la os.
- Cine e ? - E pentru tine.
- Alo ? - Cine eşti ?
Sunt Trudie. Tu cine eşti ?
Ultima persoană pe care o vei mai vedea în viaţă.
E o glumă. Închide.
- De ce mi-ai dat telefonul mie ? - Tu eşti cea cu un obsedat pe urme.
- Uşile sunt închise ? - Nu te panica.
Lasă-l să sune.
E de la obsedat. Zice să răspunzi la telefon.
Pentru Dumnezeu, e o glumă Trudie ! Or fi Lexie sau Karen.
Unde te duci ?
Să mă asigur că uşa din faţă e încuiată.
- Nu deschide. - Exagerezi.
E o glumă, Trudie, bine ?
Cineva şi-a făcut un profil fals. Încearcă doar să te sperie.
Aşteaptă. Cine e ?
Cine e ?
Hai să anunţăm poliţia.
"Te provoc să deschizi uşa." Nu, Sherri. Mie mi-e frică.
Ar putea fi un cunoscut. Lisa, Bailey, Wayne...
Sau să sperăm că e Channing Tatum.
Nu e nimeni aici.
Ce a scris ?
"Nu sunt afară, sunt chiar lângă tine."
Trudie !
- Glumeşti, nu ? - Ce ?
A fost o mare porcărie. Ăsta a fost film de groază ?
Eu am tresărit. M-a speriat.
Un ucigaş de pe Facebook ? Râzi de mine, nu ?
Dacă ar fi fost de pe Twitter, ar fi avut mai mult sens.
Adolescenţi care desfiinţează filmele de groază
până când apare Faţa de Fantomă şi îi căsăpeşte pe toţi.
Sunt depăşite rău. Rahaturi post-moderniste...
Erau interesante prin 1996, dar s-au dus vremurile alea.
Mie îmi plac filmele horror. Sunt terifiante.
Nu ca alea cu extratereşti, cu zombi sau cu stafii asiatice.
Nu e nimic mai real decât un tip cu un cuţit care... înjunghie.
Se poate întâmpla cu adevărat.
Nu mă prind filmele astea.
Nu ştiu când să se oprească, fac mereu aceeaşi porcărie.
Chiar şi în scena de început e mereu o fată care primeşte un telefon
şi, în final, e ucisă.
Totul e atât de previzibil, nimic surprinzător.
Îţi dai seama de tot ce urmează.
Asta te-a surprins ? E vina ta...
- De ce ? - Pentru că vorbeşti prea mult.
Taci dracu' şi uită-te la film.
Mamă, ce-mi place !
L-am văzut de cinci ori, dar tot mor de frică.
Glumeşti, nu ? Nu pricep...
- E ca în "Zona Crepusculară". - "Zona Crepusculară" ?
- Film în film. - Am înţeles. Dar nu e logic.
Se pune întrebarea dacă începutul lui "Stab 7" e "Stab 6"
şi "Stab 6" e "Stab 5" ? Atunci, în "Stab 4" despre ce e vorba ?
Gândeşti prea mult.
Crezi ? Sau cel care l-a creat nu prea a gândit ?
Există un motiv pentru care nu mă uit la filmele astea.
Nu pot să cred că nu le-ai văzut. Locuim în Woodsboro.
Nu are legătură cu Woodsboro.
Parcă ziceai că se bazează pe fapte reale.
Doar primele trei din serie. E vorba despre Sidney Prescott.
Tipa i-a ameninţat că-i dă în judecată dacă îi folosesc povestea,
şi atunci au început să inventeze. "Stab 5" e o porcărie SF.
În fiecare an, aceeaşi poveste. Nu ne-am săturat ?
Măcar e cunoscut şi oraşul nostru pentru ceva.
Ai auzit ?
- Nu, n-am auzit nimic. - Eu am auzit.
- Jenny, nu încerca să mă sperii. - Nu încerc.
- Faci mereu asta. - Ba nu.
- Unde te duci ? - Ţi-am spus că am auzit ceva.
- Ştiu că încerci să mă sperii. - Nu încerc asta.
Ce e ?
Cred că am lăsat fereastra deschisă în camera mea.
Răspunzi tu ?
- Marnie ! - Da...
Alo ?
- Alo ? Cine e ? - Marnie. Tu cine eşti ?
Ultima persoană pe care o s-o vezi.
Ce ?
- Iartă-mă, trebuia să fac asta. - Ticăloaso !
Nu e amuzant deloc.
Cineva cade în plasă în fiecare an.
Nu văd cum poţi să...
Marnie ?
Marnie !
E bună asta, Marnie. Întuneric, telefonul pe jos...
Ar trebui să regizezi filme de groază.
Oriunde ai fi...
Lasă-mă să ghicesc. Vrei să apar în uşă ca să mă sperii.
Sincronizarea e perfectă.
Dar nu ai aplicaţia instalată şi nu poţi vorbi ca stafia.
- Nu-i aşa ? - Ba da, pot.
- Cine e ? - Nu-s o aplicaţie.
- Trevor, tu eşti ? - Am eu vocea vreunui Trevor ?
Gândeşte-te că-s regizorul filmului. Ai un rol amuzant, nu-l strica.
Ce film ?
Acelaşi film în care a jucat şi Marnie. Doar că ea s-a dus.
Tu eşti blonda proastă cu ţâţe mari.
O să mă distrez cu tine înainte să te căsăpesc.
Am o medie de 4 GPA şi un I.Q. de 135, boule.
- Ce ai făcut cu Marnie ? - Am scos-o la montaj.
Nu e amuzant deloc.
Nu e o comedie, ci un film de groază.
Unii trăiesc, alţii mor. Mai bine ai fugi.
Marnie !
SCREAM 4: COŞMARUL CONTINUĂ
- Ce părere ai ? - E aniversarea...
- Copiii ăştia ! - Nu, mă refeream la afiş.
Arată bine.
I-am zis proprietarului că-i ucid pisica dacă nu iese bine.
Frumos !
Hei, hei, hei ! Tinereţe, să rămâi în viaţă !
Rahat ! Iertare, dle şerif !
Kirby !
Înainte să urci în maşină trebuie să-mi promiţi că nu mă omori.
- De ce ? Ce ai făcut ? - M-a sunat Trevor aseară.
- De ce te sună pe tine ? - Pentru că tu nu-i răspunzi.
Ştie că mi te confesezi şi vrea să ştie.
- Ce ? - Cât eşti de supărată.
- Hai să nu discutăm. - Bine.
- M-a sunat Trevor aseară. - Şi pe tine ?
E îngrijorat că vine vărul tău în Woodsboro
şi-o să-ţi distragă atenţia pentru cât de rău îi pare.
- Câtă imaginaţie ! - Doamne !
Problema cu Trevor e că nu renunţă niciodată.
Apropo, l-ai văzut pe Ăl cu Coasa ? Îngerul Morţii ?
- La cine te referi ? - La vara ta.
Sidney.
Ultima oprire în turneul ei de promovare a cărţii,
prima oprire pe drumul spre o nouă viaţă.
E foarte dramatic. Datorită ei îmi plac filmele de groază.
Sunt sigură că s-ar bucura să te audă.
Dacă aş cunoaşte-o, dar nu o cunosc.
Pe unde trece ea, oamenii mor. Alţii. Ea, niciodată.
"Stab" nu e pentru ea. Mai degrabă, "Destinaţie Finală".
- De ce mă sună Jenny Randall ? - Cealaltă femeie...
- Alo ? - Bună, Jill.
- Nu o suport... - Jenny, tu eşti ?
Care este filmul tău de groază preferat ?
- Cine e ? - Ce vrea ?
Cine eşti ?
Ţi-am pus o întrebare. Care e filmul tău de groază preferat ?
Închid.
Ce original !
Şi eu am primit acelaşi telefon dimineaţă de la Marnie Carnaval.
- Ce ? - Ai grijă !
- Bravo ţie, deşteapto ! - Ai trecut pe roşu.
Scuze.
Îngerul Morţii...
Primarul vrea să le daţi jos înainte de prânz.
Încă 25 şi gata.
- 'Neaţa, şerifule ! - 'Neaţa, ajutor de şerif.
- Joe... - 'Neaţa, şerifule !
- A început sărbătorirea... - Liceeni, probabil.
Tragediile unei generaţii sunt luate în râs de următoarele.
Îmi pare rău că nu scapi de asta.
Mi-aş fi dorit să fac parte din Poliţie atunci când tu rezolvai cazurile alea.
De ce ?
Anchetele alea creează legături trainice.
- Ce face Gale ? - Bine. Scrie poveşti SF.
Am făcut prăjituri cu lămâie. Sunt în maşină.
Nu vreau, mulţumesc.
Dle şerif, nu-ţi înşeli soţia dacă îmi mănânci prăjiturile.
Da, dar aş călca strâmb cu dieta.
- Şerif Riley ! Recepţie ! - Şerif Riley. Spune.
Trebuie să vii la casa Randall urgent. E grav. Foarte grav.
Cartea se numeşte "Out of Darkness" şi e scrisă de Sidney Prescott.
Autoarea este astăzi alături de noi.
Cele şapte filme "Stab" bazate pe cărţile lui Gale Weather
şi inspirate de tine ţi-au făcut drumul mai anevoios ?
Nu o condamn pe Gale. Totul aparţine trecutului.
Dacă am fost o victimă în trecut, de mine a depins să mă reinventez.
De-asta ai scris cartea asta.
Sidney Prescott... Cronici bune pentru cartea ei "Out of Darkness".
Bine, Gale... Să mă reinventez.
Doar că...
Habar n-am ce dracu' să scriu !
- E nouă ? - Are versiunea 2.0.
Mă pot mişca acum.
"Liber la distracţie" cu Robbie Mercer. Iat-o pe atrăgătoarea Olivia
din care citez: "Nu te uita la sânii mei. Am şi creier."
Iată întrebarea mea pentru aniversarea Masacrului din Woodsboro:
Care e filmul tău de groază preferat ?
Doar stupizenia asta poţi să întrebi ?
Da. Unde ai auzit-o ?
E o replică din "Stab 1". Bună, Charlie.
Tu eşti pasionată de filmele astea. Care e preferatul tău ?
"Bambi".
- Dobitocule ! - Foarte amuzant, Kirby.
- Nici nu ştie că exişti. - Nu, mă vrea.
Aş vrea eu, nu ? Boule.
- Charlie te place. - Şi mie îmi place...
Să-l tachinez, să-l chinuiesc şi să-l fac să se frământe.
Poţi şi mai rău de-atât, crede-mă.
Bună, Trevor.
Pa, Trevor.
Putem vorbi ?
Cineva ţine la tine... Cineva care te făcea fericită cândva.
Cineva care nu trebuia să te lase să pleci.
Când o termini prin telefon, renunţi la cineva.
Când conduci pe cineva la aeroport, laşi pe cineva.
Spui cuiva că o iubeşti, ea îţi oferă totul
şi, apoi, o laşi pentru alta. Asta înseamnă că ai părăsit-o.
Asta e trădare.
Trevor Sheldon respins în direct
la "Liber la distracţie" cu Robbie Mercer.
Care e filmul tău de groază preferat ?
O să-ţi arăt.
Începusem să mă cred o victimă. Iar asta era inacceptabil pentru mine.
Aşa că am scris alt rol.
Despre o femeie care lasă fricile deoparte şi iese la lumină.
Vă mulţumesc.
Se vor da autografe imediat. Cumpăraţi cartea cât o mai prindeţi.
Gale... Mă bucur că ai venit.
Felicitări, Sidney.
- Încă nu am citit cartea... - Poţi lua una.
Dewey ! Salutare !
Bună, Sid.
- Ce cauţi aici ? - Îmi cer scuze...
Mă scuzaţi. Va dura doar o clipă.
Vreau să rămâneţi pe loc şi să păstraţi liniştea.
Nu pleacă nimeni. Şeriful vă mulţumeşte.
Nu mai poţi amâna ? Are loc un eveniment aici.
Dnă, poliţia are o misiune aici.
Ce se întâmplă ?
E treaba poliţiei, Gale. Lasă-ne să ne ocupăm...
Vorbesc cu soţul meu, adjunct Judy.
Credem că s-a dat un telefon de la locul crimei.
Adjunct Hicks a depistat locaţia asta urmărind coordonatele.
În rest, e treaba noastră.
Nu e şi treaba mea ?
Dle şerif, sună de afară.
Acolo !
Se aude din portbagaj.
Dewey ? Nu vă apropiaţi.
- Nu acum, Sid. - Eu am închiriat maşina.
E în mod oficial locul crimei. Să izolăm.
Nu mai filma ! Îndepărtaţi-vă.
- Spune-mi că e o glumă, Dewey. - Mă tem că nu e.
- Nu te apropia, Gale. - Vreau să văd.
Vreau eseurile marţi. "De ce e Woodsboro..."
Trebuie să vă închideţi mobilele.
Cineva vrea să împărtăşească ?
Jenny Randall şi Marnie Cooper au fost ucise aseară.
Ce ?
Înjunghiate.
- Care e filmul tău de groază... - Gura !
- O camionetă a presei. - Cursul nu s-a terminat !
Ce repede s-au mişcat !
Săptămâna asta, se marchează aniversarea asasinatelor din Woodsboro.
Două fete au fost ucise în aceeaşi zi
în care celebra victimă Sidney Prescott a decis să se întoarcă în oraşul natal.
Pare inspirat din best seller-ul lui Gale Weathers.
- Dnă Riley... - Hoss...
- Prima doamnă ! - Perkins...
- Scuză-mă, Gale, ia un interviu. - Super. Îmi plac interviurile.
Va trebui să aştepţi. Nu te pot lăsa să intri.
- Ce o să faci ? O să mă arestezi ? - Da, dacă e nevoie.
Implicarea civililor în anchete poate cauza multe probleme Poliţiei.
Judy, nu mă deranjează că lucrezi cu soţul meu şi că-i faci dulciuri...
Dacă ai de gând să te comporţi ca el, lasă-ţi şi mustaţă.
- Începi să fii ridicolă ! - Gale !
- Judy ! - Gale !
Adjunct, Gale... Vă rog...
Sidney, lasă-ne puţin.
- Sid... - Bună, Gale.
Dewey, îi explici ăsteia că am tot dreptul să mă aflu aici ?
Dacă a mai avut loc o crimă în Woodsboro...
- Nu e o informaţie publică. - E pe Internet, Dewey.
Da ?
Da ! A aflat toată lumea înaintea mea.
Vrea să facă parte din echipa de anchetatori.
Stai puţin... Ai idee că eu am scris o carte despre asta ?
Gale, cu tot respectul, nu văd legătura...
Eu am scris în carte despre asta.
"Asasinatele din Woodsboro" de Gale Weathers !
Nu mai eşti reporter. Şi chiar dacă ai fi...
Nu mă trata de parcă aş fi jurnalistă.
Am ajutat de trei ori la rezolvarea cazului.
Noi doi, împreună. Îţi aminteşti ?
Acum, sunt şerif, Gale.
- Şi nu mă laşi să te ajut ? - Nu pot.
Bine, o să joc pe cont propriu. Mă pricep la asta.
Prăjitura ta de lămâie miroase a rahat.
- Nu e adevărat. - Mulţumesc, dle.
Dle şerif ! Au venit nişte liceene aici.
Zic că au primit telefoane de ameninţare de dimineaţă
de pe numerele victimelor. Olivia Morris şi Jill Roberts.
E verişoara lui Sid.
La naiba !
Sunt aici.
- Bună, Jill. - Sidney ! Bună.
Mă bucur că te văd. Chiar şi în împrejurările astea.
- Eşti bine ? - Da.
Aţi primit telefoane ?
Da, noi două. Care e filmul de groază preferat ?
Era vocea asasinului din "Stab". Ştii... Eu sunt Kirby, prietena lor.
- Asasinul nu te-a sunat şi pe tine ? - Nu.
E de rău ? Înseamnă că eu mor înaintea lor ?
Nu. Poate. Nici vorbă... Dar ai mare grijă.
Doamne ! Aţi auzit ? Eu urmez.
N-ar trebui să fiu aici. Plec din oraş.
Mă tem că nu e posibil, Sidney.
Nu te bănuieşte nimeni, dar toţi sunt suspecţi. Îmi pare rău.
Au fost găsit dovezi în maşină. Ai putea fi martor.
O să fii supravegheată de poliţie non-stop.
Ce liniştitor !
Rebecca sunt. Doamne, Henry ! E adevărat.
Două fete au fost măcelărite. O să curgă banii.
Nu mi-a păsat de Woodsboro.
A fost o mişcare mârşavă de PR. Lua-m-ar naiba !
Cea mai tare idee ! Te sun eu mai târziu.
Scuze, trebuie să mă comport ca un fan înfocat.
Nu am apucat să îţi zic nimic mai devreme.
E o onoare să te întâlnesc.
- Mersi. - Rebecca Walters.
Când eram mică, eram înnebunită după "Top Story" cu Gale Weathers.
- Acum sunt Gale Riley. - Ai renunţat din dragoste. Ştiu.
- De când sunteţi căsătoriţi ? - De 10 ani.
Ca şi personajele din "Stab 3".
N-am vrut să sune aşa... Mi s-a părut mai mult un film romantic.
A fost un film. În viaţa reală voi nu aţi fi...
Iar am făcut o gafă.
Dă-mi voie s-o dreg. Felicitări pentru curajul de a renunţa.
Plănuieşti să-ţi revitalizezi brandul strălucitor ?
În două secunde, o să-ţi revitalizez faţa
cu brandul meu strălucitor...
Încă mă mai pricep.
Irascibilă...
Ce drăguţă e !
Când te gândeşti că a supravieţuit... Cred că a rămas cu multe cicatrice.
Mama ei era sora mea. Şi eu am rămas cu sechele.
Pe mine nu m-a întrebat nimeni ce simt.
Îmi pare rău, dnă Roberts.
Ea chiar a rămas cu cicatrice făcute de cuţit, mamă.
Da, bine...
- Cum te simţi ? Gale ? - Eu sunt bine.
Dar lui Gale i-a fost greu. Oraş mic, soţ din provincie...
Nu prea şi-a găsit inspiraţie.
Relaţia voastră e în regulă ?
"Când lucrurile nu par să-şi mai revină,"
"uneori se îmbunătăţesc nesperat de bine".
"Out of Darkness" de Sidney Prescott, pagina 220.
Trebuie să plec.
Mă bucur că te-am văzut, Dewey. Am trecut prin multe împreună.
O să trecem şi peste asta. Bine ? Încuie bine.
Nu te speria, eu sunt.
Ce naiba faci aici ? Sunt poliţişti afară.
Nu prinde nimeni un Ninja, iubire.
Ce cauţi în casă cu Sidney Prescott ? E ca şi cum ai căuta-o cu lumânarea.
Dă-te de la geam. Nu mai ai niciun drept să vii aici.
Am auzit că te-a sunat criminalul. E adevărat ?
Ce-ţi pasă ţie ?
Nu crezi că ai fi mai în siguranţă cu mine ?
- Nu am încredere în tine, Trevor. - O să am grijă să ai. Bine ?
Scuze, n-am vrut...
E fostul meu prieten. Tocmai pleca.
Sunt doar al ei.
Mă bucur să te cunosc în mod oficial. Încă n-am apucat să-ţi cumpăr cartea.
Eşti mai mică de statură în realitate...
Ce e ?
Nimic. Îmi aminteşti de mine.
- Închide fereastra. Bine ? - Da.
Noapte bună.
Scuze. Verificam înainte să plec.
Excelent. Mersi.
- Nu-ţi aminteşti de mine, nu ? - Scuze ?
Am făcut liceul împreună. Judy Hicks.
Am fost în aceeaşi clasă, am jucat şi teatru împreună. În "Peter Pan"...
Eu eram băieţelul pierdut, iar tu Tiger Lily.
Îmi pare rău, a trecut mult timp de atunci.
E în regulă. Aveai multe pe cap atunci.
- Mă bucur că te-am revăzut, Judy. - Şi eu.
- E totul în regulă sus ? - Tu ar trebui să stai afară, Perkins.
- "Curaj" din 5 litere. - Tupeu.
E Olivia Morris. Stă alături. E pe listă.
Ar putea fi şi vecina mea.
Mary, te avertizez ! Ţi-o iei ! Vorbesc serios !
Pân-aici ! Dispari !
- Alo ? - Ce faceţi ?
Ne uităm la "Lupta cu zombi".
Ştii că sunt doi zombi în faţa casei tale ?
Da, sunt poliţişti. Vrei să urci ?
- A plecat Îngerul Morţii ? - Nu, e în camera de oaspeţi.
- Las-o baltă. Mai bine alături. - Mama ta e acasă ?
E la prietenul ei. E dubios pe aici în noaptea asta.
Cei doi zombi sunt în maşină. Ar trebui să fie totul bine.
Sună-mă mâine, bine ?
- N-a vrut să urce ? - Îi e frică de Spintecătoare.
Fii atentă.
Ia zi !
Care e filmul tău de groază preferat, Olivia ?
Asta e cea mai proastă imitaţie pe care am auzit-o, Jill.
Apropo de seria "Stab"... Ai auzit unde vor rula toate ?
Nu şi oricum nu contează. Mama nu mă lasă.
E Trevor. Mă ocup eu...
Iar sună Trevor.
- Ce vrei ? - Să vorbesc cu Jill.
Kirby la telefon. Îmi pare rău, Trevor.
Jill îşi selectează apelurile de la foştii iubiţi.
- Ce se întâmplă acolo ? - Stai puţin... Ce zice ?
- Nu sunt Trevor. - Poftim ? Nu te aud bine, Trevor.
- Nu sunt Trevor. - Bine. Şi de unde ai telefonul lui ?
Încearcă să imite fantoma.
Se comportă ciudat.
Vreau să vorbesc cu Jill.
Ea nu vrea să vorbească cu tine. Haide, fantomiţă, şopteşte-mi mie.
N-ar trebui să-mi pui o întrebare ?
- Bine. Cum e filmul ? - Ce film ?
"Lupta cu zombi".
- De unde ştii la ce ne uităm ? - Pentru că sunt în dulap.
Încetează. Nu eşti.
Ce se întâmplă ?
Trevor se comportă ciudat. Dacă o fi el...
Ce ?
- Nu sunt Trevor, la dracu' ! - Şi, atunci, cine naiba eşti ?
Deschide dulapul.
Ştii că sunt poliţişti în casă, da ?
Am destul timp cât să spintec pe cineva.
O să vorbesc cu el.
Ce se întâmplă acolo ?
Nu ştiu. Kirby...
Haide, fă-o !
- Nu eşti acolo. - Ia vezi !
Kirby ! Nu e amuzant.
Mincinosule ! Gata.
N-am zis că sunt în dulapul tău.
Dumnezeule !
Ajutor !
- Hoss ! - Ajutaţi-mă !
Perkins !
La naiba !
- Ce e ? - Bun venit acasă, Sidney !
Secvenţe din următoarele evenimente...
De ce nu mă ataci pe mine ? N-ai curaj ?
Biata de tine ! Crezi că e vorba de tine ?
Te crezi vedetă ?
- Nu e un film ! - O să fie.
Sunt oameni nevinovaţi.
Scuteşte-mă. Tu te-ai descurcat foarte bine.
Dar oraşul pe care l-ai lăsat ? Am planuri pentru tine.
O să-ţi tai pleoapele, să nu poţi clipi când am să te spintec.
O să mori când o să vreau eu, Sidney. Până atunci, o să suferi.
Sidney !
Jill, stai acolo.
- E... - Nu te uita.
A zis că eşti Îngerul Morţii.
Ferea !
- Ce se întâmplă ? - E aici !
Unde e ?
Doamnă ?
A plecat.
- O să verificăm în spate. - Jill !
Nu te apropia de mine.
Ce s-a întâmplat ?
Dumnezeule ! Jill !
Iisuse ! Vino.
Jill !
Doamne ! Eşti bine ?
Nu e nimeni în curtea din spate.
- Anunţă la secţie. - Da.
Eşti bine ?
Ar trebui să vezi ce e sus.
- E doar vina ta, Sidney. - Eşti exact ca mama ta.
Lăsaţi-o în pace.
Îmi pare rău pentru ce-am zis.
- Vrei să mă uit la rană ? - Da.
Ce naiba s-a întâmplat ?
L-am văzut ducându-se în curtea casei ăleia...
Eu m-am dus pe partea cealaltă să-l încolţesc.
Şi ?
M-am întâlnit cu Hoss care venea din direcţia opusă.
Probabil că s-a întors. A dispărut ca o fantomă.
- Şefu', ne pare rău. - Ne simţim groaznic.
Bine. Dispăreţi.
Sunteţi la "Liber la distracţie" cu Robbie Mercer...
Transmitem în direct în aceste clipe dureroase.
Ziua a început cu o aniversare şi s-a sfârşit cu crime în serie.
Olivia Morris, care n-a vrut să iasă cu mine niciodată, e moartă.
La fel şi Jenny Randall şi Marnie Cooper.
Acţiunile din filmele "Stab" prind viaţă.
Scuze...
- Înregistrezi ? - Transmit în direct pe blogul meu.
- Vrei să-l opreşti ? - Nu pot. Sunt dator publicului meu.
- Opreşte-l naibii odată ! - Bine.
Voi conduceţi Clubul de film al liceului ?
Charlie e şef. Eu sunt doar vicepreşedinte.
Se numeşte Clubul de Cinema.
Deci ştiţi multe dedesubturi ale liceului...
Poate.
Ce-aţi zice să-l prindem pe ucigaş împreună ?
Două generaţii de jurnalişti revoluţionari
apropiaţi de pasiunea pentru presă ?
- Ce zici ? - Te iubesc !
Foarte bine.
Aflaţi care sunt liceeni obsedaţi de filmele de groază
şi poate o să vă ofer şi eu ceva în schimb.
Ce-aţi zice de vizita unei vedete la Clubul de Cinema ? Eu...
- Şi Sidney ? - Ce e cu ea ?
O cunoşti, nu ? Sunteţi prietene ?
Nu te supăra, dar Sidney Prescott e starul.
Ar însemna enorm pentru Club.
Da, ea e personajul creat de mine.
Fără vânzările de carte şi încasările filmului.
Mă rog...
Nu ai oase rupte. O să fii bine. Ai avut noroc, Sidney.
Sidney...
Pe scurt: Random vrea să mai publice 3 cărţi.
Vezi spaţiul din contract ? Poţi cere cât vrei.
Cum scapi de ancheta asta, plecăm la New York.
Ai apariţii la "Today", "The View", Nancy Grace şi "MTV News".
Pot să te întreb ceva ? Mi-ai citit cartea ?
Am zis să văd filmul.
- Turneul s-a încheiat. - Sidney !
Acceptă situaţia. Eşti o victimă pe viaţă. Profită de asta.
Ştiu că-ţi pasă de cititorii tăi şi de terminaţii ăia care au nevoie
de luminiţa de la capătul tunelului să nu se arunce de pe vreun pod.
O situaţie atât de norocoasă ? Vânzările vor creşte cel puţin 100%.
Încă un milion de oameni vor primi mesajul tău,
iar tu te vei alege cu o grămadă de bani.
Nu mai am nevoie de ajutorul tău.
- Sidney ! - Eşti concediată.
- Concediată ? - Da.
Bine !
Mi-ai citit cartea, Rebecca ?
Problema cu Sidney e că nu şi-o trage niciodată.
Şi că nu se îmbată...
O să-şi ceară ea scuze în seara asta.
O să mă caute iar. O s-o las o vreme...
Unde am lăsat-o ?
- Rebecca. - Cu Sidney Prescott, te rog.
Sunt agentul ei de presă. Îmi puteţi lăsa mesajul mie ?
Tu eşti mesajul.
- Îţi notezi ? - Da.
Nu prea vă aud. Sunt la spital cu Sidney.
- Aşteptaţi puţin. - Eu am timp. Tu nu mai ai.
Rebecca, nu cred că eşti în spital. Ci într-un garaj.
Un garaj întunecat şi părăsit.
Dacă îţi doreşti să ajungi la spital, te trimit eu acolo. La morgă !
Ajutor !
Dispari, nenorocitule !
E o anchetă în desfăşurare. Urmăm mai multe indicii...
Cu cât vă zic mai puţine, cu atât mai bine.
Ascult întrebările voastre.
- Dewey ! - Gale ?
Nu vi se pare că asasinatele au acelaşi tipar
cu crimele iniţiale din Woodsboro ?
Scumpo, mai târziu...
Poliţiştii muncesc din greu la acest caz şi vrem să vă anunţăm
că situaţia e sub control.
Mergeţi pe acoperiş !
Daţi-vă înapoi !
Vreau oameni la fiecare etaj.
- Vezi pe cineva ? - Nu e nimeni.
Nu e nimeni sus, şerifule.
Situaţia e sub control, şerifule ?
Ce-aş putea să zic ?
Poate că nu sunt poliţistă, dar am o pistă de care tu nu ştii.
Anunţă-mă când revii în echipa mea.
Mişcaţi-vă, amatorilor !
Reţineţi, studenţi: după ora 21:00 nimeni nu mai iese în oraş.
La ora 21:00 toţi veţi fi acasă, cu uşile încuiate.
Bine aţi venit la conferinţa Clubului de Cinema.
O să vă spunem câteva despre noi.
Activitatea clubului nostru e sancţionată după ore.
Suntem cu un nivel sub Club Glee şi cu două peste Nintendo Wii Fit.
Invitata noastră, Sidney Prescott. E o onoare...
Dincolo de Jamie Lee Curtis şi cu mult peste Linda Blair...
- Ea e cea mai tare. - Mersi. Cred...
Filmul ăsta despre experienţa din liceu apare pe internet ?
Toţi o fac la un moment dat, Sid.
Doar că e un element lipsă: asasinul.
Ce vrei să spui ?
În versiunea nouă, asasinul ar trebui să-şi filmeze crimele.
E o inovaţie pentru un film de groază.
Filmezi tot timpul şi, înainte să fii prins,
încarci datele în cyberspaţiu.
Iar arta ta devine nemuritoare.
Fără ca el să fie implicat.
Cine credeţi că se află în spatele crimelor ?
Clar, un fanatic al filmului "Stab".
Lucrează mai puţin la un "shriekquel" (continuarea unui horror)
şi mai mult la un "scream-make" (o nouă versiune).
Sunt termenii noştri.
Toate filmele de acum sunt versiuni.
Există reguli... Însă acestea s-au schimbat.
Noul clişeu e "elementul neaşteptat".
Da, trebuie să vii cu ceva nou, surprinzător
şi crimele să fie extreme.
La publicul modern prind mai mult regulile originale.
Răsturnările de situaţii devin noul standard.
Singura modalitate de a supravieţui unui horror ? Să fii gay.
De ce sunteţi aşa siguri că asasinul respectă regulile unui remake ?
Ideea de bază a filmului "Stab" e evidentă.
Doi copii sunt ucişi când părinţii lor sunt plecaţi.
Şi cea mai sexy tipă din şcoală e măcelărită.
- Ştim ce urmează apoi. - O petrecere.
Exact. Actul al treilea se lasă cu o baie de sânge.
Nu strică nici nişte imagini deocheate.
Ştiţi o petrecere care are loc în seara asta ?
Stab-a-Thon.
Stab-a-Thon ?
E un maraton cu seria "Stab". Rulează în fiecare an.
E în seara asta ?
E un criminal în libertate care omoară, inspirat de filmul original.
- Da, e o nebunie. - Trebuie s-o anulaţi.
E vineri. Sigur nu e singura petrecere.
Şi unde o să aibă loc ?
Cine e gata de "Întrebare şi Răspuns" ?
Vreau să-mi spui unde va avea loc.
E o petrecere de nişă. Invitaţiile vin doar pe e-mail.
Chiar nu o să-mi spui ? Lucrăm împreună. Ai uitat ?
Sunteţi gata pentru "Întrebare şi Răspuns" ?
Du-te dracu' ! Să mergem.
Ce tare !
Mă simt arestată la domiciliu.
Ştii când oamenii zic "înţeleg ce simţi"...
Dar habar n-au ce e în sufletul tău...
Eu ştiu ce e în sufletul tău. Îmi pare tare rău de Olivia.
Îmi pare rău pentru agentul tău de presă.
Cum rezişti ca oamenii să se holbeze la tine tot timpul ?
Oamenii se holbează la mine ?
Eu nu aş putea face faţă. Aş simţi că mi-ar controla viaţa.
Încerc să nu mă gândesc la mine.
Am oameni la care ţin şi mă concentrez asupra lor.
Şi lucrurile merg de la sine.
Mi-ai salvat viaţa aseară.
Ştiu că suntem rude, dar abia dacă mă cunoşti.
Mă întreb dacă eu aş fi făcut la fel.
Sper să nu trebuiască să afli niciodată.
Ştii unde mă găseşti. Sunt în celula mea. În camera mea...
Camera ei e baricadată. O văd din celula mea.
E foarte ciudat.
Olivia ar înţelege. Ar vrea să fiu înconjurată de alţii.
La naiba ! Parcă am aterizat pe Planeta Dobitocilor.
Şi iată-l şi pe Travis.
Bună, Kirby !
Ce caută acolo ? Nu e genul lui...
Habar n-am. S-o fi gândit că vii şi tu aici.
Slabe speranţe după ce s-a întâmplat aseară.
Mama e foarte agitată. E de rău.
Bine, lasă că beau eu pentru amândouă.
- Te ţin la curent. - Bine. Ai grijă.
Clubul de Cinema vă mulţumeşte că aţi venit
la cea de a treia ediţie a Stab-a-Thon-ului.
Cine e gata să bea de câte ori cineva nu are semnal la telefon ?
Cine e gata bea de câte ori cineva închide uşa la frigider
şi-i apare un personaj nevinovat în spate ?
Cine e gata să bea de câte ori cineva strigă cuvântul...
Să înceapă Stab-a-Thon !
Mişcă-ţi fundul !
Am revenit în joc !
Perfect.
Lucrare în desfăşurare, capitolul 1.
Când m-am mutat în Woodsboro, nu m-am gândit nicio clipă
că voi avea iar un rol important în rezolvarea acestor...
Ce naiba ?
Gale, unde eşti ?
I-am urmărit pe copii la Stab-a-Thon.
E o fermă abandonată pe strada Fort Dillon.
Am montat camere, dar criminalul cred că e pregătit să acţioneze.
De ce eşti aşa sigură ?
Copiii au zis că ar face o versiune inspirată după filmul original.
Petrecerea asta are ca tematică filmul "Stab".
- Cum e asta ? - Ce ?
Nu ştiu, aşa au zis ei.
Trebuie să vii aici. Tu îl prinzi pe asasin,
eu scriu povestea. Amândoi avem de câştigat.
Credeam că eşti pe cont propriu, Gale.
Vorbeşti serios ? Haide ! Las-o baltă !
Mersi că ai încredere în mine. Trebuie să-mi repar echipamentul.
Gale !
La naiba !
Bravo ! Sunt foarte impresionată.
- Bine, nu foarte... - E suficient.
- Alo ? - Alo ?
- Cine e ? - Aştepţi pe cineva ?
Nu.
Nici nu te cunosc şi deja îmi eşti nesuferit.
La ce distanţă eşti de Fort Dillon ?
- La 5 minute, dle. - Grăbeşte-te.
Uită-te pe fereastră.
Gale ! Ai grijă în spate !
Gale !
Nu mişca !
La o parte, idioţilor !
Fir-ar să fie !
Ţine apăsat.
- L-ai prins ? - Nu.
- Dar avem camerele tale. - Mai era una.
O cameră web, ascunsă acolo, care mă filma.
- O cameră web ? - Înregistrează crimele.
De data asta, el face filmul.
Să stai de pază la Sidney Prescott... Nu-mi place deloc.
Poliţiştii din faţa casei mereu o mierlesc.
- Ce tot îndrugi ? - Aşa e regula în filme.
- E nasol, dacă nu eşti Bruce Willis. - Poliţiştii nu mor întotdeauna.
Doar dacă e ultima zi înainte de pensionare
sau eşti boboc şi afli că soţia e gravidă.
Sau dacă ai un partener mai chipeş. Apropo, aici te-am luat !
Fac eu următorul rond. Mă întorc imediat.
Rahat ! N-ai voie să spui chestia asta.
Alt deceniu, alte reguli. Mai degrabă o să mă găseşti tu mort.
Cu ochii scoşi şi limba pe-afară. Şi asta e posibil.
- Trebuie să învăţ toate astea. - Fac eu rondul.
Hoss !
- Ai grijă. - Eu am mereu grijă.
E ca şi mort.
Perkins, ultima dată, ai văzut vreo fereastră deschisă ?
Recepţie, Perkins.
Anthony !
Perkins !
- La naiba. - Să fi văzut ce faţă aveai !
Hoss ! Ce mama dracu'...
Rahat !
Unde eşti ?
Dă-l în mă-sa pe Bruce Willis.
- Scuze. Clopoţeii de vânt erau aici. - Am vrut să-i repar.
M-am dus la magazin.
- Faci cumpărături ? - Ajută împotriva stresului.
Mai am o sacoşă în maşină. Mă întorc imediat.
Răspunzi tu, Jill ?
- Familia Roberts. - Eşti o supravieţuitoare, Sidney.
Unicul tău talent e acela de a supravieţui.
Am o întrebare. Ce sens are să supravieţuieşti
când îţi mor toţi cei apropiaţi ?
- Cine eşti ? - Porneşte televizorul pe postul 6.
- Cine dracu' eşti ? - Urmăreşte promo-ul.
Atacul putea fi fatal. Cea mai recentă victimă este
soţia şerifului, Gale Riley, cunoscută şi ca Gale Weathers.
A fost înjunghiată şi e în stare gravă.
Atacatorul s-a făcut nevăzut printre alţi...
Te bucuri că te-ai întors ? Merită ?
- De ce o faci ? - Prietenii contează.
Dar la familie doare rău. Nu-i adevărat ?
- Ce vrei să zici ? - Cei dragi ţie.
Ce-i mai preţios decât familia, decât legăturile de sânge ?
Să nu cumva...
Nu-i poţi salva. Poţi doar să priveşti.
Jill !
- TRECI PE AICI SĂ MĂ IEI. - VIN ACUM.
- Kate ! Jill nu e în cameră. - Doamne !
E la Kirby. Sună şi spune-i să se întoarcă.
- Haide, Jill ! - Lăsaţi un mesaj.
- Nu răspunde. Ce ai ? - Ucigaşul vrea să mă omoare.
- Dar îmi omoară întâi familia. - Doamne !
- Să chemăm poliţiştii ! - Nu mai sunt acolo.
Erau când am venit, dar acum nu mai sunt.
Haide la Kirby.
Pe uşa din faţă !
Propteşte-te de jos. Poţi ?
Să ne cărăm.
Vino, Kate !
Spune-i lui Jill că-mi pare foarte rău...
- Ce-i cu tine, Hicks ? - Am văzut pe cineva dând târcoale.
Hoss şi Perkins nu răspund.
Al cui e sângele ?
Al lui Kate. Am fost atacate şi ea a murit.
- Unde e ? - La uşa din faţă.
Hai să-mi arăţi.
Rămâi aici.
Aici adjunctul Hicks. Omor la familia Roberts.
- Perkins şi Hoss au dispărut. - Recepţionat, îi vom localiza.
Îmi pare rău...
Stai !
O să scapi, îţi promit.
Nu mai lucrezi singură. Vom fi mereu împreună.
Mai uşor !
- Dewey... - Da ?
- Vreau să-mi promiţi ceva. - Orice.
- Prinde-l pe nenorocit. - Poţi fi sigură.
- Te iubesc. - Şi eu.
- Ai ratat panica totală. - Nu-mi vine să cred.
Soţia şerifului ! Ne-a zis să anulăm.
- Ce facem ? - Calmează-te. Toate au o logică.
Versiunile noi au un final mai bun decât cel original.
Crimele din Woodsboro s-au terminat la petrecere. Deci, în remake...
Petrecerea e un final fals. Noi reguli.
Exact.
O să pun "Stab 7". Festivalul meu continuă.
Nu vreau să-l văd, după ce-a păţit Olivia.
Era preferatul ei.
Ai o mulţime de filme clasice.
"Suspiria", "Nu privi acum"...
Mătur pe jos cu tine la filme, dle cinefil.
Cine l-a jucat primul pe Leatherface ?
Gunnar Hansen.
Ai simţit ?
- Tensiunea dintre noi... - E de la mine. Am puteri.
A fost atât de sexy...
Incredibil ! Voi vă testaţi, iar mie Poliţia îmi va închide site-ul.
- Suntem ca şi morţi. - De acord.
- Tu pe unde ai intrat ? - Pe uşă.
Kirby, la câte se întâmplă, n-ar trebui s-o laşi descuiată.
Scuze.
- Ce naiba cauţi aici ? - Nu sunt la petrecerea de după ?
Nu, eşti la antipetrecere şi e pe bază de invitaţie.
Am o invitaţie de la Jill.
- Care-i faza ? - Ce-ai spus ?
Mi-ai trimis un SMS în care mă chemai la Kirby. A venit de la tine.
Cum adică ? Dar unde mi-e telefonul ?
Cred că-i în maşina ta. Nu i-am scris eu.
Nu ţi-am dat SMS şi o să-ţi dovedesc.
Charlie, Robbie... Cum e să fiţi complici la crimă ?
- Tocmai soţia lui Dewey ? - Viaţa mea s-a terminat.
Care din voi mi-a dat SMS de pe telefonul lui Jill ?
Ar trebui să te credem ?
- Tu parcă îţi pierduseşi telefonul. - Am făcut rost de altul.
Serios ? La fix.
- Dewey, Hicks la telefon. - Ce-i ?
Kate e moartă, iar Sidney a fugit.
- Cum a murit Kate ? - Înjunghiată, ca şi ceilalţi.
- Şi Jill ? - A dispărut fără urmă.
- Ce păzeau Hoss şi Perkins ? - Au fost găsiţi morţi în maşină.
Înjunghiaţi cu sălbăticie.
- Vin acum. - Am înţeles.
Aţi greşit numărul.
- Cine era ? - Nimeni. Ai ales ceva ?
Un film de groază: "Puzzle mortal 4".
L-am văzut la cinema. Nu e horror, e doar scârbos.
Charlie, vino lângă mine.
Pregătiţi-vă pentru "Liber la distracţie", cu Robbie Mercer.
Astă-seară, sunt şanse ca Charlie Walker, amicul meu,
să o pună cu o fată.
Nu vă pot divulga unde mă aflu, însă...
E clar că un tocilar ar putea scrie o pagină din istoria liceului nostru.
Vom vedea.
Cine-i acolo ?
Dumnezeule !
- Unde te duci ? - Să mă asigur că uşa e încuiată.
- Charlie ! - Da.
Ştiu că eşti absorbit de film,
dar ar fi momentul să treci la acţiune.
Eu ?
- De ce nu treci tu ? - Tocmai am făcut-o.
Eşti chiar drăguţ. Mai ales când mi-e frică,
sunt singură şi pilită.
S-a întors Jill ? Nu e afară.
Da. E sus, Trevor. Ai venit s-o protejezi, dar n-o găseşti.
Nu-i nimeni aici.
Ce-mi place partea asta !
Tocmai când credeau că sunt în siguranţă acasă...
Apare Ghostface şi...
V-am întrerupt din ceva ?
Îţi baţi joc de mine ?
Cine te-a invitat ?
Nu tu, asta-i clar.
Mă duc sus să râd.
Cară-te din casa mea !
Sunt cam afumat, nu daţi vina pe conexiune.
Să vedem ce învârte Charlie
sau în ce fază e saga dintre Trevor şi Jill.
Câte iţe la liceul Woddsboro ! Cine mai are nevoie de un ucigaş ?
Aşa mai merge.
Nu se poate ! Există reguli !
Sunt homosexual.
Dacă are vreo importanţă...
Kirby, am găsit telefonul. Era în camera ta.
Nu i-am scris lui Trevor. E un mare mincinos.
- Unde e ? - Tocmai a urcat la etaj după tine.
Nu e sus.
Trevor !
Charlie ! Robbie !
Poate sunt afară.
- Sidney ! Ar fi trebuit să-ţi zic... - Nu-i nimic. Vino cu mine.
Dumnezeule !
- Fugiţi ! - Robbie !
Sidney !
Vino !
- Balconul ! - E singura ieşire ?
Am putea sări.
E prea sus. Unde ţi-e telefonul ?
Bagă-te sub pat. Nu scoate un sunet.
Stai acolo până mă întorc. Fă cum îţi zic.
Ai reuşit ? Fugi, Jill, şi cheamă ajutoare.
- Dewey ! - Unde eşti ?
- La Kirby. Ucigaşul e aici. - Vin imediat.
Sidney !
Toate unităţile, la adresa Whispering Lane 329.
Toate unităţile să se îndrepte spre Whispering Lane 329.
Am încercat să sun la Urgenţe, dar telefonul e tăiat.
- Am sunat eu de pe mobil. - Unde-i Jill ?
Intră aici !
E o încăpere jos. Ne putem încuia acolo.
Te-am auzit strigând.
- Jill a scăpat ? - Cred că da.
- Deschide, Kirby ! - Charlie...
L-am găsit pe Robbie, e sângele lui.
Mai e cineva pe afară. Deschide.
Dacă n-ai încredere, nu-i deschide.
- Lasă-mă să intru. - Pleacă de la uşă.
- Eu sunt ! Deschide. - Pleacă de la uşă !
Eu sunt !
- Nu pot, îmi pare rău... - Ce dracu'...
Îmi pare rău...
În spatele tău. Fereşte-te !
Nu !
Kirby !
Doamne, nu ! Lasă-l în pace !
E numărul lui Charlie...
Zi-i lui Sidney că vor cădea capete şi numai din cauza ei.
Dacă trece în locul lui, promit că termin repede cu ea.
- El e. - Mă duc s-o aduc pe Jill.
Ţine-l de vorbă. Mă întorc imediat.
Dă-i drumul, te rog.
Aud că-ţi plac filmele horror. Dar el îţi place la fel de mult ?
De ce să te mai uiţi la "Stab" ? Ai ocazia să-l trăieşti.
El e expertul, nu eu.
Întrebare de încălzire: arma lui Jason.
- Maceta. - Vezi că te pricepi ?
- Michael Myers ? - Cuţitul de măcelar.
- "Faţă de piele" ? - Drujba. Te rog...
Roag-o pe Sidney să te ajute. Freddy Krueger ?
Lame.
Debutul genului slasher: "Halloween", "Masacrul din Texas" sau "Psycho" ?
- "Psycho". - Niciunul !
Corect e "Omul care ucide", 1960, regizat de Michael Powell.
Primul filmat din perspectiva ucigaşului.
Stai... Mai pune-mi o întrebare, încă una !
Urmează întrebarea pentru ultima şansă.
Cum se numeşte remake-ul în care personajul negativ...
"Halloween", "Masacrul din Texas", "Dimineaţa morţii",
"Dealuri însângerate", "Amityville", "Ultima casă pe stânga", "Vineri 13",
"Coşmar pe Elm Street", "Infern de Ziua Îndrăgostiţilor",
"Apel misterios", "Balul absolvenţilor",
"Case de ceară", "Ceaţa", "Piranha".
E unul din ele, nu ?
Am ghicit. Am răspuns corect.
Jill !
Am câştigat, Charlie !
M-a pus la încercare, dar i-am arătat eu !
Încă puţin. Aşteaptă.
Kirby, asta înseamnă să treci la acţiune.
Suntem colegi de 4 ani şi abia acum mă bagi în seamă ?
Proasta dracului ! E prea târziu.
Ştiu... Ia-o încet.
Nu se termină la fel de repede ca în filme.
Charlie...
Kirby ?
Înveţi ceva din atâtea filme văzute.
În toate intrigile, tu eşti ţinta.
- Unde-i Jill ? - Crezi că scapă cineva cu viaţă ?
- Jill... - Bună, Sidney. Te miră ?
Fii atentă. Ăsta-i momentul, dragă vară, în care camerele...
... se opresc.
- Charlie ? - S-a rezolvat.
Am imagini super cu Robbie. Mai bune decât la Jenny sau Olivia.
Le punem pe net mai încolo, ca şi cum ar veni de la Trevor.
Apropo...
Îţi aminteşte de ceva ?
- Vă rog... - Gura, jigodie !
De la tine am învăţat tot.
Numai tu ai avut un prieten de rahat ?
Iată unul care ţi-o trage, te lasă baltă
şi nici măcar nu te face celebră.
- Ce naiba, Jill ? Te-am iubit ! - Taci dracului odată !
Poliţiştii ar fi vrut să-l ţii, ca să te aperi.
- Te rog ! - Nu trebuia să omori atâţia oameni.
Să-i mai şi filmezi... Dar apreciez c-ai făcut-o pentru mine.
Ce tot zici ?
Nu-s genul de fată pe care s-o înşeli.
- Am verificat şi suntem în grafic. - Da, merge ca pe roate.
Acum s-a potolit.
Eşti gata pentru actul III ?
Te-ai prins, Sidney ?
Conform remake-ului nostru, Trevor e noul Billy Loomis,
iar noi doi, victimele nevinovate, Sidney şi Randy.
La tine s-a relatat ce se întâmplase, dar la noi...
... se va vedea. Va fi un succes mondial.
Lumea se va uita, că doar nu mai citeşte nimeni.
O să fim atât de celebri, cum n-ai fost tu niciodată.
Ultimii adolescenţi în viaţă... Acum, Randy rămâne cu fata.
Ai fost fantastică. Eşti victima ideală.
Am fost foarte credibilă azi.
Am spus atâtea minciuni, încât începusem să le cred.
- Cred că-s făcută pentru asta. - Cum ai putut ?
Ai idee cum am crescut în familia asta,
cu o rudă ca tine ?
Sidney în sus, Sidney în jos... Sidney, Sidney... Mereu Sidney.
Ai fost mereu deosebită !
- Acum e rândul meu. - O să calci strâmb. Aşa e mereu.
La treabă, Charlie !
Trebuie să fii tare şi să nu te mişti.
Da, ca pe vremuri, cu Billy şi Stu.
Hai, înţeapă-mă !
În umăr cu el ! Înfige-l odată !
Nu aşa am repetat.
Singur ai zis: Billy şi Stu. Deci Trevor şi tu.
Presei îi place când e un singur supravieţuitor.
Întreab-o.
Trevor ţi-a fost complice, iar tu ai venit cu ideea.
- Ţi-ai ucis până şi prietenii. - Prieteni ?
Pe ce lume trăieşti ? N-am nevoie de prieteni.
Am nevoie de fani. Chiar nu pricepi ?
Scopul nu a fost să te ucid,
ci să-ţi iau locul.
Până şi mama a trebuit să moară, ca să pot respecta originalul.
O nebunie, nu ?
Nebunia e noul standard.
Tu ţi-ai trăit gloria. Mi-a venit şi mie rândul !
Ce mă aşteaptă ? Liceul, facultatea, o slujbă ?
Uită-te în jur. Totul e public, ne ducem viaţa pe internet.
Cum altfel îţi câştigi celebritatea ? Nu trebuie să ai nicio realizare.
E de-ajuns să păţeşti nişte lucruri foarte nasoale.
Până la urmă, trebuie să mori. Astea-s regulile.
Alt film, alţi producători.
E un singur rol principal, iar inocenţa ta s-a cam ofilit.
Ştiai că se va ajunge aici.
La dracu' !
Mişcaţi-vă !
E mort.
Cercetaţi parterul şi etajul.
Descrie-ne ucigaşul, Jill.
Cum arată Ghostface ?
Cum te simţi ca eroină ?
O să te faci bine.
Jill, ai scăpat cu viaţă. Numai asta contează.
Trevor şi Charlie au vrut să mă omoare.
Am auzit c-au ucis-o pe mama, pe Robbie, Kirby...
Calmează-te. Încearcă să te odihneşti.
Soţia ta ce face ?
O să scape. Se recuperează.
Dacă o să scriu o carte, vreau să mă ajute şi ea.
Am face echipă bună, mai ales că suntem rănite la fel.
Suntem supravieţuitoare. Păcat că Sidney nu mai e cu noi.
Medicii sunt rezervaţi. Se luptă să trăiască.
E la reanimare. S-ar putea să scape.
Ce ? Dar am văzut cum a ucis-o Trevor.
Nu e sigur c-o să trăiască, dar se agaţă de viaţă.
- Vreau să merg la ea. - Încă nu e conştientă.
Poate că nu-şi va aminti nimic. Va trebui s-o ajuţi.
Toate la timpul lor. Odihneşte-te.
- O să scape ? - Da, e puternică.
N-are încotro.
A întrebat de tine.
Zicea c-ar trebui să scrieţi o carte, având aceeaşi rană.
Şi ea a fost înjunghiată în umăr ?
De unde ştie de rana mea ?
La dracu' !
Nu mori şi pace.
Cine eşti ? Michael Myers ?
Nu prea cred.
Mori odată !
Te-au cusut bine ?
Sidney !
Hicks, vino în rezerva lui Sidney şi cheamă întăriri.
Imediat.
Sid...
Dewey !
Aşa se termină ? Finalul trebuia să fie în casă.
- Asta e o prostie. - Consideră-l o alternativă la final.
- N-o să scapi, Jill. - Cum să nu !
Dewey !
Uşurel...
- Cum rămâne cu cartea ? - O s-o scriu singură.
Fir-ar să fie !
Dacă încerci să tragi, îi zbor creierii lui Dewey.
Crezi că nu-s în stare ? Dă-mi arma !
- Dă-i arma. - Ascult-o.
Ai vrut să faci pe eroina ?
- Arma. - Dă-i-o.
Eşti surdă ?
Dă-mi arma !
Ridică-te.
- Ţine mâinile sus. - Nu face vreo tâmpenie...
- Nu-mi spune ce să fac. - Doamne...
- În picioare, scârbă ! - Bine.
În picioare !
Acum !
Nu te poate ajuta.
Hai !
- Nici el. - Dewey...
Hai ! Mişcă-ţi undul slăbănog încoace.
O să-mi facă plăcere să-ţi zbor creierii.
Îmi dai voie... să spun un ultim lucru ?
Ce anume ? "Te implor" ?
Nu.
- Liber. - Liber ?
Liber.
Prima regulă a remake-urilor e să nu-ţi baţi joc de original.
Vai, Dewey...
- Ce-am păţit ? - Nu vrei să ştii.
Mai poţi ?
Mi-a venit din spate.
Cum se întâmplă mereu.
Ai tras frumos.
Mai trăieşti, Hicks ?
O vestă purtată înseamnă o viaţă salvată.
Doi poliţişti răniţi, cu plăgi multiple, şi un nou suspect.
Avem nevoie de un medic, fir-ar să fie !
Nu ştiu cum îţi e ţie, dar eu mă simt mult mai bine.
Unde dracu' aţi dispărut ?
Transmitem în direct de la spitalul din Woodsboro,
unde aşteptăm declaraţia supravieţuitoarei Jill Roberts.
Ea a supravieţuit unui aşa-zis "Remake al masacrului din Woodsboro".
Jill Roberts e un nume care va fi pe buzele tuturor.
De una singură a pus capăt acestei noi serii de crime.
Jill Roberts, fata care ne-a readus optimismul,
o eroină americană, cum numai în filme întâlnim.
Traducerea - MIHAI BARBU ADRIANA SĂLCUDEAN
Subtitrarea – Anişoara Anghel EMPIRE VIDEO PRODUCTION