23.976 Ro - sync Š 14.09.2019
Nu! Vă implor!
Am spus adevărul!
Nu sunt o vrăjitoare!
Fiica mea! Nu!
ORAŞUL VILLACH 1235 DUPĂ HRISTOS
Daţi-mi drumul, vă rog!
Nu!
Vă rog!
Aţi fost găsite vinovate de vrăjitorie şi sfătuire cu Diavolul.
Dacă vreţi să vă izbăviţi sufletele,
căiţi-vă şi mărturisiţi-vă păcatele.
Mărturisesc!
Spune, copilă. Ai semnat un pact cu Lucifer?
Da. Am semnat un pact. Mărturisesc!
Vă implor! Aveţi milă!
Am făcut alifie pentru un călăreţ, dar era din grăsime de porc.
N-a fost nicio vrăjitorie. Jur!
Preotule?
O să arzi în Iad.
Aruncaţi-o.
Nu! Vă rog!
Stai! Ai spus că o să mă izbăveşti.
Sufletul, copilă.
Sufletul îţi va fi izbăvit.
Trupul trebuie încredinţat Domnului, pentru iertarea păcatelor.
Nu! Te implor!
Stai! Trebuie să le scoatem trupurile.
Sunt cuvinte ce trebuie rostite din cartea lui Solomon,
pentru a nu se deştepta din nou.
Au fost spânzurate şi înecate. Cred că sunt suficient de moarte.
Amin.
ANOTIMPUL VRĂJITOAREI
GOLFUL EDREMIT 1332 DUPĂ HRISTOS
Astăzi aţi fost cu adevărat binecuvântaţi.
Astăzi, luptaţi pentru însuşi Dumnezeu.
Astăzi, sunteţi luptători sfinţi, botezaţi în sângele păgânilor.
Uită-te la rebelii ăia, Behmen.
De-abia aşteaptă să-l întâlnească pe Domnul.
Mi-e milă de cei pentru care vei fi ultimul lucru pe care-l vor vedea.
Singurul păcat pe care îl veţi înfrunta astăzi e neizbânda.
Cine omoară cei mai mulţi bea pe gratis.
Eu îi iau pe cei 300 din stânga, tu pe cei 300 din dreapta.
Dacă-i împărţim egal, care din noi face cinste?
Tu o să faci cinste.
Pregătiţi-vă de luptă!
Bine. Atunci îi omor singur pe toţi 600.
Scoateţi săbiile!
La atac!
Simt o sete teribilă.
Tu o să faci cinste, prietene.
ASEDIUL ORAŞULUI TRIPOLI 1334 DUPĂ HRISTOS
Fie ca nisipurile să se înroşească de sângele duşmanilor noştrii!
Doborâţi toţi păgânii!
BĂTĂLIA DE LA IMBROS 1337 DUPĂ HRISTOS
BĂTĂLIA DE LA ARTAH 1339 DUPĂ HRISTOS
Luptaţi până la moartea ultimului duşman al Domnului!
Nu crezi că Dumnezeu are cam mulţi duşmani?
Nici să-i fii prieten nu-i uşor.
BĂTĂLIA DE LA SMYRNA 1344 DUPĂ HRISTOS
Sunt oameni fără de Dumnezeu! Necredincioşi!
Au păcătuit împotriva Domnului şi împotriva unicului Său fiu, Iisus!
Trebuie să fie pedepsiţi!
Nu-L dezamăgiţi! Loviţi cu răzbunarea Sa!
Nu lăsaţi pe nimeni în viaţă!
Mii de suflete rătăcite pentru focurile Iadului.
O zi glorioasă pentru Biserică!
Asta numeşti tu glorios?
Omorârea femeilor şi copiilor?
Ai grijă, cavalere.
- Ţi-ai jurat viaţa în slujba cauzei. - Pentru Dumnezeu.
Nu pentru asta.
Eu sunt heraldul Domnului în această lume.
- Vocea Lui îmi şopteşte în urechi. - Poate nu e vocea Lui.
Cum îndrăzneşti? Eu sunt glasul bisericii!
Scăldat în adevăr şi fără de vină în lumina Domnului.
Tu nu eşti decât o pată de sânge pe mâinile Lui!
Cine-ţi îndrumă obraznica limbă, Behmen?
Hai să plecăm de aici.
Nu puteţi pleca!
Cine o să ne oprească?
COASTA STYRIEI O LUNĂ MAI TÂRZIU
Capre care umblă libere, fără niciun păstor în preajmă.
Să fi sărit din ţarc?
Toate?
Am mers toată ziua şi n-am întâlnit pe nimeni.
Nici nu e nevoie. Eu sper să întâlnim o găină.
E cineva aici?
Ce s-a întâmplat cu ei?
Nu ştiu.
Am văzut atâta moarte...
Unii o meritau, alţii nu.
Ce crezi că au făcut ei să merite o astfel de moarte?
Nimic.
În sfârşit un oraş!
S-ar putea să fim recunoscuţi.
Ar trebui să-l ocolim, Behmen.
Pe unde?
Caii nu ne mai pot duce. Sunt căi de fermă.
Avem nevoie de cai adevăraţi, de mâncare...
... de provizii.
Lasă-i să vină la mine!
Vă implor!
- Ia-mă pe mine! - Ajunge!
Preamărite Tată ceresc,
primeşte durerea şi suferinţa pe care ne-o aducem.
Găseşte bunăvoinţa de a ne eliberea!
Ce nebunie e asta?
Ciumă.
Ciumă?
Cum nu s-a mai văzut.
A cuprins toate pământurile.
- Nu există un remediu? - Niciunul.
De cât timp e aşa?
Anotimpul ăsta se împlinesc doi ani.
- Câţi au murit? - Câteva mii, spun unii.
Chiar cu mâinile mele am îngropat doi copii şi mama care le-a dat viaţă.
Cum de n-aţi auzit de asta?
Suntem călători. Ne-am întors de curând.
Iată-i.
Cei mai buni cai ai mei.
Mulţumim.
Las-o!
Felson, pe aici.
Ce e?
Au văzut însemnele de pe sabie.
Ţi-am spus să ocolim oraşul.
Voi! Trădătorilor!
La naiba!
Bine.
Veniţi cu mine.
Arunc-o!
Arată-ţi faţa.
Arestaţi-i pe dezertori.
Staţi!
Dă-mi să văd.
E a ta?
Veniţi cu mine.
Sper că mergem la masă.
Ce vreţi de la noi, preotule?
Nu pot să vă spun eu asta.
Iertaţi-mă, Eminenţă.
Ce e, Debelzaq?
Asta e sabia cavalerului.
Apropie-te.
Spune-mi numele tău.
Eu sunt Behmen din Blybrook.
Behmen, da...
Şi prietenul tău, Felson.
Numele voastre îmi sunt cunoscute.
Victoriile voastre au devenit legende.
Sunt bolnav... Ciuma e pretutindeni.
E un blestem trimis din Iad.
A fost aruncat asupra noastră de Vrăjitoarea Neagră.
Vrăjitoarea Neagră?
Chiar eu am auzit mărturisirea.
Vrăjitoarea trebuie dusă la mănăstirea din Severak.
Călugării de acolo deţin ultimul exemplar al unei cărţi străvechi,
cu ritualuri care vor distruge puterile vrăjitoarei,
şi vor alunga ciuma.
Ce legătură are asta cu noi?
Rândurile noastre s-au împuţinat.
Va trebui s-o duceţi voi.
Cel mai bun cavaler al meu, Eckhart, şi-a oferit deja ajutorul.
La fel şi preotul nostru, Debelzaq.
Vă cer acelaşi lucru.
Vreţi să slujiţi biserica încă o dată?
- Nu pot. - Ai jurat în faţa Domnului.
- Ai fost eliberat de jurământ? - Domnului i-am jurat.
Nu celor care omoară în numele Lui.
Ştii care e pedeapsa pentru trădare.
Te întreb din nou, Behmen din Blybrook,
slujeşti biserica şi pe Dumnezeu?
Eu nu mai slujesc biserica.
Înăuntru.
Amândoi.
Oare ce le fac dezertorilor?
Îi spânzură?
Îi ard?
Cred că amândouă.
Da.
Dacă aş avea de ales, aş prefera să mă spânzure.
Ea e vrăjitoarea?
Eu nu văd asta.
Preotul spunea că a mărturisit.
Amândoi ştim că biserica poate fi foarte convingătoare.
Da.
Îmi pare rău că te-am târât în asta, Felson.
Îmi plac temniţele, iar asta nu e atât de rea.
Ne-am petrecut nopţile în locuri mult mai urâte.
Eu cu siguranţă.
Ce-i mirosul ăsta?
Cred că de la tine vine.
"Eu nu mai slujesc biserica. "
Ai văzut faţa preotului?
Parcă cineva îşi făcuse nevoile în apa lui sfinţită.
Sunt oameni fără de Dumnezeu! Necredincioşi!
Au păcătuit împotriva Domnului şi împotriva unicului Său fiu, Iisus!
Trebuie să fie pedepsiţi!
Vrei să-i vorbeşti Cardinalului?
Spune-i că ducem fata la Severak, cu o singură condiţie.
Să fie judecată cinstit.
- Nu vă puteţi târgui cu biserica. - N-o fac pentru biserică.
Să ne daţi armele înapoi.
Şi să renunţaţi la toate acuzaţiile împotriva noastră.
Noi suntem aici. Mănăstirea se află acolo.
Distanţa e de 400 de leghe. Şase zile de mers.
După cum vedeţi, am stabilit un traseu.
Vrei să mergem pe acolo?
Ăsta e drumul cel mai direct.
Prin râu,
prin 300 de leghe de pădure deasă, şi printre munţi?
Asta e pădurea Wormwood.
Nu e un loc în care să te aventurezi.
Mulţi s-au rătăcit în ea, şi n-am mai fost văzuţi niciodată.
Spune-mi, preotule, ai parcurs vreodată drumul ăsta?
Nu.
Bineînţeles.
Sunt cele mai bune hărţi din ţară.
Ne-am descurca mai bine cu un îndrumător.
Cineva care a mai fost acolo.
Un perceptor de taxe, un negustor?
Există cineva, dar...
Vizitatori!
Cu ce vă pot ajuta, domnilor?
Vreţi să aruncaţi cu fructe în mine, sau să mă loviţi între picioare?
Tu eşti Hagamar?
- Şarlatanul? - Da.
Adică nu!
Eu sunt Hagamar, dar n-am păcălit pe nimeni.
Vând relicve. Relicve autentice.
Unde ţi-ai vândut marfa?
Pretutindeni. Am clienţi de aici până în Praga.
Şi în Severak?
Da. Călugărilor.
Le-am vândut coada unei comete şi un steag din Egipt.
Un chilipir, cu siguranţă.
Atunci ştii drumul până la mănăstire.
Ca pe dosul palmei.
V-aş desena o hartă, dar...
Temnicerul e pregătit să te elibereze.
Cu o singură condiţie.
Vei fi îndrumătorul nostru până la Severak.
Condiţie acceptată.
Dar dacă te eliberez, şi încerci să fugi...
Asemenea gânduri vă dezonorează.
Jur pe toţi sfinţii, să crăp unde stau dacă mint.
Sunt înaintea ta la coadă.
Ne-am înţeles?
Vrăjitoarea e inconştientă. I-am pus ceva în mâncare s-o liniştească.
Deschide temniţa.
Vom pregăti vrăjitoarea pentru drum.
E doar o copilă.
Nu vă lăsaţi păcăliţi.
Felson!
Ţine-o!
Cu cât ajungem mai repede la Severak, cu atât mai bine.
Acum e liniştită.
Ea cine e?
- Vrăjitoarea. - Vrăjitoare?
N-a spus nimic de nicio vrăjitoare.
Ce credeai că facem în Severak, vindem amulete?
Omorâţi vrăjitoarea!
Tu ne-ai molipsit!
L-ai mâniat pe Dumnezeu!
Du-te înapoi în Iad, şi ia ciuma cu tine!
Demonule!
Mă priveşte.
Gândeşte-te la altceva. Încearcă să te sperie.
Şi reuşeşte.
Cum aţi dat de copila asta?
A fost găsită în afara oraşului Maburn,
rătăcind şi bombănind cuvinte pe care nu le poate înţelege nimeni.
- Şi asta o face vrăjitoare? - Nu, dar e un semn.
La a patra zi de la sosirea ei, ciuma s-a năpustit asupra noastră.
La fel şi în fiecare oraş prin care a trecut.
Prin satul meu nu a văzut-o nimeni trecând.
Şi totuşi, ciuma s-a năpustit.
E mai puternică decât pare.
Tu crezi că e o vrăjitoare?
I-ai simţit puterea. Crezi că e aceea a unei copile?
Am văzut copile distrugând bărbaţi fără să ridice un deget.
De câte ori vrei să discutăm asta? Eram în Franţa!
Şi nu mă plâng.
Ţi-a furat leafa pe un an întreg.
Da, dar...
... mi-a dat atâtea în schimb.
Uită-te la noi.
N-am ieşit nici de o lună din slujba bisericii,
şi iată-ne, dezertori în slujba bisericii.
Ştii că suntem urmăriţi.
Să-l întâmpinăm cum se cuvine.
Descalecă.
Cine eşti şi de ce ne urmăreşti?
Te-am întrebat ceva.
E un băiat de altar în slujba Cardinalului.
Numele meu e Kay.
Tatăl meu a fost cavaler. Yuran Wolenbar.
A luptat la Imbros. Poate aţi auzit de el.
Ce vrei?
- Să vin cu voi la Severak. - Uşurel, băiete.
Pentru a mă prinde în slujba dvs.
În schimb, cer să-mi promiteţi că-mi veţi pune o vorbă bună la întoarcere,
pentru a deveni cavaler.
Serviciile unui băiat de altar. Deja mă simt mai în siguranţă.
Am fost de două ori trecut în liste, şi am câştigat steaguri pentru bravură.
Ăsta nu e un turnir, băiete. Întoarce-te la maică-ta.
Drumul e pentru toată lumea, bătrâne.
N-am nevoie de permisiunea ta ca să-l străbat.
Dă-i o şansă să-şi retragă cuvintele.
Sincerele mele scuze.
Nu mie. Lui.
Nu pot. El m-a insultat primul.
O să-l învăţ bunele maniere.
Ia-l uşor, Felson. Foloseşte cealaltă mână.
Nu vrem să-l omori. Trimite-l înapoi.
Şi grăbeşte-te.
Cu plăcere.
Nu-i rău pentru un băiat de altar.
Ce mama naibii a fost asta?
Luptă ca un bărbat, fricosule.
Ajunge!
Poate ne poţi fi de ajutor.
Am auzit ce a spus Cardinalul despre eroismul tău din Cruciade.
Aş fi venit şi eu, dar eram prea tânăr.
Atunci eşti norocos.
Spuneţi-mi, unde v-aţi înrolat?
A venit un preot în satul lui Felson.
Ne-a spus că cine vine în Cruciade, va primi binecuvântarea bisericii,
şi iertarea păcatelor.
Partea cu păcatele i-a atras atenţia lui Felson.
Nu e adevărat.
Aşa că a întrebat preotul ce păcate i-ar fi iertate.
Ar ierta preacurvia?
Iar preotul i-a spus, "Da, dacă slujeşti doi ani.
Cum rămâne cu tâlhăria?
Da, dacă slujeşti trei ani. "
Aşa că Felson se apleacă şi îi spune preotului,
"Înscrie-mă pentru zece ani. "
Ţi-am adus mâncare.
Şi pături.
Nu eşti ca ceilalţi.
Eşti bun.
Debelzaq ţi-a făcut rău?
Locul în care mă duceţi...
Ce o să mi se întâmple acolo?
Se va hotărî dacă eşti vinovată sau nu.
Era o fată în satul meu, bănuită ca fiind vrăjitoare.
Au legat-o de pietre şi au aruncat-o în lac.
Dacă se îneca, ar fi ştiut că nu e vrăjitoare.
Dar nu s-a înecat. A supravieţuit.
Am numit-o dovadă de vrăjitorie, şi au ars-o pe rug.
Ţie nu ţi se va întâmpla aşa ceva.
Vei primi o judecată dreaptă.
Ai cuvântul meu.
- A spus ceva? - De ce întrebi?
Nu am vrut să te supăr. Vrăjitoarea este pacoste.
Ne va face să ne batem între noi.
- Cineva trebuie să păzească căruţa. - Să păzească căruţa?
Fata este încătuşată. Şi eu sunt obosit.
Mă duc eu.
Poate că ar trebui să facă altcineva primul de veghe.
Mă duc eu.
Nu te îngrijora, băiete. Ai timp până la Severak.
Eckhart, să fii atent.
Am venit să te mai relaxez.
Nu ai obosit?
Nu prea mai dorm în ultima vreme.
Mă gândeam la cât de mult îmi aminteşte copilă de fiica mea.
- Cum o chema? - O chema Mila.
Spune-mi, părinte... Cardinalul şi-a dat cuvântul că va primi o judecată dreaptă.
Dar nu şi-a dat cuvântul că va pune şi capăt ciumei?
Ce vrei să spui?
Gândeşte-te ce ar spune oamenii dacă n-ar fi găsită vinovată.
Părinte, ştii la fel ca şi mine că biserica nu-şi permite asta.
Nu acum.
Nu.
Datoria noastră e s-o ducem la judecată.
Călugării îi vor decide soarta.
Întocmai.
Călugării îi vor decide soarta. Eu nu vreau să iau parte la aşa ceva.
Şi să sperăm că nici ceilalţi, când vor auzi ce am de spus.
Stai!
Te rog, nu pleca.
Nu mă lăsa singură cu el.
Ţi-e frică de el.
Ascultă-mă. Nu am să te las...
Dă-mi cheia!
Cum a scăpat?
Mi-a smuls cheia de la gât.
În care parte a fugit?
Poate a plecat pe cărarea asta spre sat.
Kay şi Eckhart, pe acolo.
E în piaţă!
Acolo este.
E un mormânt. O groapă comună.
Tată!
Stai aici.
- Tată! - Mila?
Tată?
Sunt aici.
Eckhart!
- Mila? - Tată!
- Mila. - Tată, unde eşti?
- Mila! Copila mea. - Tată? Tu eşti?
- Nu fugi! - Tată.
Mila.
- Tată. - Mila?
Eckhart!
Felson! Behmen! Unde sunteţi?
A apărut în fugă.
De ce nu s-a oprit? De ce nu m-a văzut?
Dumnezeule, ce-am făcut?
M-a privit în ochi, dar nu m-a văzut.
Mi-a spus Mila.
Behmen.
A trebuit să fug, n-am avut de ales.
Nu-l puteam lăsa să mă atingă din nou.
Îmi pare atât de rău.
Te rog, nu mă duce înapoi la el.
Te rog, te rog...
Tată ceresc, ne rugăm Ţie.
Ia-l pe robul Tău, Johan Eckhard, în Împărăţia Cerurilor,
căci a fost un soldat al crucii şi a luptat în numele Tău,
şi în numele unicului Tău fiu, Iisus Hristos.
Astfel, a murit pentru slava lui Dumnezeu.
Amin.
Vrea cineva să spună câteva cuvinte?
Fie că sacrificiul lui să nu fie în zadar.
Behmen!
Trebuie să-ţi vorbesc.
Ce e, preotule?
Trebuie să-i avertizăm pe ceilalţi să fie atenţi în preajma ei.
Să nu discute chestiuni personale, pe care le-ar putea folosi împotriva...
Ascultă-mă!
Vrăjitoarea l-a ucis pe Eckhard.
Ai auzit ce a spus Kay. Nu era întreg la minte.
Ne-a auzit vorbind despre fiica lui.
Şi ce propui, mai exact?
Ea vede slăbiciunea care sălăşluieşte în inima noastră.
Şi tot ce vede, va folosi împotriva noastră.
Cruciatule!
Îţi sunt recunoscătoare pentru ajutorul tău.
Eşti foarte curajos.
Un bărbat ca tine n-ar accepta ca o tânără să păţească ceva.
Debelzaq crede că tu eşti vinovată pentru moartea lui Eckhard.
Şi tu crezi aşa ceva? După tot ce mi-a făcut?
N-am avut niciun motiv să-i fac rău. Mereu a fost amabil cu mine.
Mi-a spus că seamăn cu fiica lui.
Văd că moartea lui te apasă.
Îngăduie-mi să-ţi alin suferinţa.
Anumite fapte bune pot fi realizate chiar şi din spatele gratiilor.
Kay, ţine minte. Nu a fost vina ta.
A fost vrăjitoarea. Nimeni altcineva.
- Dar a murit de sabia mea. - Putea fi a oricui
Dar nu a fost. A fost a mea. Eu l-am ucis.
De ce ne-am oprit?
Ce pod mai e şi ăsta?
Ultima dată l-am văzut cu opt sau nouă ani în urmă. Îmi amintesc că arăta diferit.
Aşa ne trebuie pentru că am luat un şarlatan drept îndrumător.
V-am mai spus, nu sunt un şarlatan.
Nici îndrumător nu prea eşti, nu-i aşa?
Cum să trecem peste grinzile astea putrezite?
Dai vina pe mine pentru pod?
Tu eşti cel care ne-a condus înspre el.
Tu eşti cel...
Behmen!
Luaţi totul de pe căruţă. Treceţi caii. Unul câte unu.
Când număr eu la trei.
Unu, doi, trei!
Mâinile mele!
Ahhhhh...!
Nu mai rezist mult!
Ajutor!
Hagamar, leagă funiile de cai. O să-i folosim să tragem căruţa.
Dacă mă lăsaţi să ies, o să fie mai uşor.
Vă rog, pot ajuta.
- Nu o să reziste. - Ba da.
Împinge.
Împinge!
Nu o să reuşiţi. Lăsaţi-mă să ies.
- Hai! - Împinge!
A fost cât pe-aci!
Te-am salvat de sute de ori. Ai puţină încredere în mine.
Kay adu un bandaj curat preotului să opresca sângerarea.
Ar fi păcat să sângereze până moare.
Mulţumesc.
Felson.
Plosca.
Vorbeşti serios?
Ce e locul ăsta?
Hagamar, unde suntem?
În pădurea Wormwood.
A naibii ceaţă. E ca un voal în faţa ochilor.
- Sper că nu ne-am rătăcit. - Abia îmi mai văd mâna în faţa ochilor.
Singurul motiv pentru care mai eşti cu noi e pentru că ai spus că ştii drumul.
Ştiu drumul, însă nu-l văd.
Maybe you'd like to try leading the way now, huh?!
Enough, both of you!
We'll camp here on the road, wait for the fog to pass.
Kay mi-a spus ce s-a întâmplat pe pod.
A spus că i-ai salvat viaţa.
Cu o singură mână... Cam greu de crezut.
Credeam ceea ce ne impunem să credem.
Şi tu crezi că sunt vrăjitoare, Behmen?
Doar nu ţi-e frică de mine, nu-i aşa?
Nu poţi să dormi?
Nici eu.
Nu ştiu dacă e din cauza ceţii, a altitudinii...
E neliniştitor. Chiar şi pentru un cavaler.
Ca să nu mai spunem, pentru un pungaş de doi bani, aşa ca mine.
N-am vrut să spun aşa ceva.
Nu?
Behmen, câţi vor mai muri până o să ajungem la Severak?
- Niciunul, dacă mă împotrivesc eu. - Şi dacă nu poţi, ce se întâmplă?
Iartă-mă dacă ezit să-mi las viaţa în mâinile tale,
însă am o soluţie mai bună.
O omorâm pe nenorocită! Chiar aici şi chiar acum.
Le spunem celorlalţi că a încercat să evadeze.
A vrut să ne facă rău... Ce era să facem? Nu am avut de ales.
Cine ne-ar contrazice?
Eu, de exemplu.
- Aţi auzit? - Ce e? Ce s-a întâmplat?
Ascultă.
Lupi.
Ce ne facem?
Omoară cât de mulţi poţi.
- Nu se poate. - Ia caii. Eu iau căruţa.
Behmen!
E prea târziu. Nu-l putem ajuta.
Behmen! Ce faci?
Behmen, ce faci?
Face ceea ce ştie mai bine, îi omoară pe nevinovaţi.
Nu poţi face aşa ceva!
Dă-te la o parte. Două vieţi s-au pierdut deja.
Şi nimeni nu suferă mai mult decât mine.
Atunci, dă-te din calea mea, sau săgeata asta e a ta!
Dacă eşuăm acum, acele vieţi s-au irosit în zadar.
Nu totul o să fie pierdut. Patru persoane vom rămâne în viaţă.
Ce contează patru vieţi, în comparaţie cu zecile de mii care se vor pierde,
dacă ciuma asta nu va fi sfârşită.
Ştiu, poate în inima ta nu mai e loc pentru Dumnezeu, Behmen.
Dar în inima mea, ştiu că El nu ne-ar abandona.
Pentru numele lui Dumnezeu...
Nimeni nu a vărsat mai mult sânge, în numele Domnului, decât mine.
Prea-bunul Dumnezeu n-ar cere aşa ceva unui om.
Dacă o vei ucide, nu vei putea da vina pe Dumnezeu,
doar pe tine însuţi.
Ne apropiem de finalul drumului.
Uite. Severak...
Am bătut cale lungă, Behmen.
Am traversat oceane, deşerturi... Am văzut lucruri pe care puţini le-au văzut...
Când toate se vor termina, vreau să văd valea unde m-am născut.
Şi tu?
Pe mine nu mă chinuie dorul de casă.
Atunci vino cu mine. O să îţi arăt casa mea.
O să stăm în prispa casei şi o să bem bere,
şi o să ne spunem poveşti ştiute doar de puţinii care au supravieţuit.
Puţini oameni o să ne creadă.
Noi o să ştim adevărul, prietene. Noi o să-l ştim...
E cineva?
E cineva acolo?
- Unde sunt călugării? - La capelă.
E vremea vecerniei.
Fraţilor, scuzaţi deranjul, însă venim de departe.
Nu se poate.
Nu ne-ar abandona.
Dumnezeu nu ne-ar abandona.
Trebuie să plecăm. Aici n-avem nicio speranţă. Doar ciuma...
Dar unde să plecăm?
Oamenii ăştia ne-ar fi ajutat.
De-acum, totul depinde de Dumnezeu. Rugăciunea e singura noastră salvare.
Tatăl nostru Care eşti în ceruri Sfinţească-se numele Tău...
Debelzaq!
- Vie împărăţia Ta. Facă-se voia Ta... - Debelzaq.
Precum în cer, aşa şi pre Pământ.
Pâinea noastră cea de toate zilele. Dă-ne-o nouă astăzi
Ridică-te!
Şi ne iartă nouă greşalele noastre Precum şi noi iertăm greşiţilor noştri
-Ridică-te! - Şi nu ne duce pre noi în ispită
Ci ne izbăveşte de cel rău...
Debelzaq...
Clavis Solomonis Regis.
Cheia lui Solomon. Cartea de care vorbeau cardinalul.
În paginile ei se spune că se află toate ritualurile,
rugăciunile, şi incantaţiile folosite de oamenii bisericii
de-a lungul veacurilor, pentru a se apăra de forţele răului.
Poţi... să îndeplineşti tu ritualurile?
Ce avem aici?
Asta-i judecata dreaptă pe care mi-ai promis-o, Behmen?
Singură ţi-ai hotărât soarta.
Fie ca toţi cei prezenţi aici, în faţa Domnului, să afle
că această femeie e acuzată de vrăjitorie,
şi a recunoscut că a stârnit ciuma împotriva întregii omeniri.
Sunt măgulită. Însă trebuie să recunosc... V-am înşelat pe toţi...
Crezi că te poţi salva retrăgându-ţi vorbele, însă nu e aşa.
Rosteşte adevărul în faţa lui Dumnezeu!
Adevărul?
Nu-mi vorbi mie despre adevăr, ipocritule!
De veacuri întregi, tu şi cei ca tine, i-aţi ars pe rug, spânzurat, crucificat,
pe toţi cei care le stăteau în cale.
De fapt, ar trebui să vă mulţumesc.
Biserica a trimis mai multe suflete spre pierzanie
decât toate războaiele, ciumele şi foametea, la un loc.
Asta-i o minciună, vrăjitoareo!
Debelzaq, ritualul!
Şi tu, Behmen? N-a fost nevoie decât să salvezi un copil.
Cineva să-ţi aline vina demnă de toată milă.
Chiar ai crezut că salvând un copil, vei schimba ceva?
Vino, Behmen. Păcatele tale sunt legendare.
Câţi inocenţi ai omorât cu propria-ţi sabie?
Sunt oameni fără de Dumnezeu. Necredincioşi!
Au păcătuit împotriva Domnului şi împotriva unicului Său fiu, Iisus!
Trebuie să fie pedepsiţi!
De unde ştii?
Asta nu-i o vrăjitoare!
Asta nu-i vrăjitoare...
Nu citi cuvintele acelea!
Ne trebuie mai multă apă sfinţită.
Aici!
Spune-mi, Behmen...
Mergem acolo să nimicim demonul, sau să salvăm fata?
Amândouă.
Am mai găsit apă sfinţită.
Te-ai descurcat bine.
- Până aici poţi să mergi, Kay. - Dar nu înţeleg...
Nu e războiul tău.
Am depus un jurământ să mă alătur cauzei voastre.
Te eliberez de jurământul tău. Nu-i nicio ruşine în aşa ceva.
Onoarea nu e un lucru ce poate fi neglijat sau uitat.
Un jurământ trebuie dus până la capăt, altfel nu e jurământ deloc.
- Chiar şi cu costul vieţii tale? - Chiar şi aşa.
Îngenunchează, Kay.
Rosteşte după mine.
- Dă-mi curaj, Doamne... - Dă-mi curaj, Doamne...
- Căci eu sunt slujitorul tău. - Căci eu sunt slujitorul tău.
- Dă-mi putere de luptă... - Dă-mi putere de luptă...
- Să-mi nimicesc inamicii... - Să-mi nimicesc inamicii...
- Precum praful înaintea furtunii. - Precum praful înaintea furtunii.
- Amin. - Amin.
Ridică-te ca şi cavaler.
- Felson. - Ce e?
În adâncul inimii, ştiu că nu merit aşa ceva.
O să meriţi.
Demonul ar fi putut evada în orice clipă.
De ce a aşteptat până am ajuns în Severak?
Poate că nu evadarea a fost scopul ei.
A vrut să ajungă aici.
Debelzaq, ai spus că Eckhard a încercat să o elibereze.
Nu o să fiu părtaş la aşa ceva.
- Tată! - Mila!
Apoi l-a ucis. La fel şi pe Hagamar. Îi stătea în cale.
Ucide-o pe nenorocită! Chiar acum, şi ne scăpăm de ea.
Şi-a dorit să ajungă aici, de la bun început.
Dumnezeule!
Cu cât o ducem mai repede la Severak, cu atât mai bine.
Are dreptate. Tot ce s-a făcut, ne-a condus aici.
Aici.
De ce şi-ar face aşa ceva un călugăr pe moarte?
De ce s-ar lega de cancelarie?
E un pasaj din Cartea lui Solomon.
Aici sunt mai multe.
Şi altele.
O copiau.
Să răspândească filosofia lui Solomon în toate colţurile lumii,
şi mult mai mult de atât.
Vrea Cartea!
De aceea demonul ne-a amăgit să credem că faţa e vrăjitoare.
Ştia că o vrăjitoare va fi dusă în faţa celor care deţin Cartea lui Solomon.
Ai văzut ce a făcut ciuma asta...
Dacă Cartea o să ajungă în mâinile demonului,
vom fi blestemaţi cu întuneric pe vecie.
E ultima noastră scăpare.
Ar trebui să vă mulţumesc tuturor.
Aţi sacrificat atât de mult să mă aduceţi aici,
iar acum mi-aţi adus Cartea.
Debelzaq...
Linişte!
- Atenţie! - Behmen!
Unde sunt?
- Cine? - Călugării!
Îl poţi nimici! Continuă să citeşti.
Capul... Tăiaţi-le capul!
Sunt ca gândacii.
Habar nu ai cât m-au chinuit cărţile de-a lungul veacurilor.
Le-am distrus pe celelalte. Asta e ultima.
În seara asta tu faci cinste.
Felson!
Termină de citit!
Behmen...
Ce pot să fac?
Ai grijă de ea.
Domnul fie cu tine, Felson.
E ciudat...
Să-i datorez atât de mult cuiva pe care nici nu l-am cunoscut.
Nu ştiu ce să spun.
Spune ce te îndeamnă inima.
Numele meu e Anna.
Îţi datorez viaţa.
Domnul să te binecuvânteze.
O să-mi povesteşti despre ei?
Vreau să-i cunosc.
Şi aşa, ciuma a trecut, iar viaţa s-a întors printre noi.
Mulţi spun că ciuma nu a fost decât o molimă care a trecut,
la fel cum îţi trece o fierbinţeală.
Ei nu ştiu că întunericul a fost aproape.
Că sacrificii s-au făcut...
Că eroi s-au pierdut...
Eu o să le spun povestea.
Am fost acolo.
Ştiu.
Traducerea şi adaptarea: BRiLi & Shadow