Traducerea: Sattan
Resincronizare: ruby2hora Subtitrări-noi Team
SEOBOK
La dracu'!
Dr. Carl Anderson de la institutul din Seoin a fost ucis azi dimineaţă într-un atac.
Sunteţi sigur de-asta?
Problema este pericolul grav care expune acest experiment.
În regulă.
Am să mă întorc în curând.
Asta ca să ştii, nu prea mai avem timp.
Am primit confirmarea. A fost un atac terorist.
Cine a făcut-o?
Încă nu ştim
dar suntem siguri că experimentul a fost expus.
Ce vom face?
Experimentul trebuie mutat într-o locaţie secretă.
Mutat?
Nici nu se pune problema. Suntem în stagiul final.
Nu securitatea experimentului este pe primul loc?
Probabilitatea unui nou atac este mare
şi ţinta este evidentă.
Trebuie să iei o decizie.
Bine, dar cu o singură condiţie.
Nu poţi veni când ai chef.
N-am dormit două zile din cauza durerii de cap.
Un om trebuie să doarmă să trăiască, nu-i aşa?
Îţi spun asta pentru că îmi fac griji pentru tine...
- Dacă o ţii pe drumul ăsta... - La naiba, n-o să mor!
N-o să las asta să mă omoare.
Ce...
Dl, Min Ki-hun?
Sunt de la companie.
Unde mă duceţi?
Cine v-a trimis?
Pe aici.
Încă mai respiri.
Ţi-a fost dor de mine?
Cred că nu.
Au trecut 2 ani nu te bucuri să mă vezi?
Tu m-ai adus aici?
Ce naiba vrei?
Nu te enerva. Nu dă bine.
Apropo, arăţi ca naiba.
Spune-mi odată ce doreşti.
Nu eu te-am chemat.
Ki-hun.
A trecut ceva. Ce mai faci?
Sunt bine.
Mă bucur. Vreau să faci o treabă pentru mine.
Ce treabă?
O treabă pentru ţara ta, desigur.
Nu mai lucrez pentru companie.
Am nevoie de cineva de încredere.
Eu sunt acel cineva?
Nu eşti?
Îmi mai aminteşţi ziua când a murit Hyun-so?
Au trecut 3 ani, nu-i aşa? Timpul zboară, nu-i aşa?
Ce specifică treaba?
Implică un experiment naţional de maximă importanţă.
Asta e tot ce trebuie să şţii.
Trebuie să fii Min. Directorul Ahn mi-a spus despre tine.
Sunt Dr. Shin Hak-sun.
Am ridicat nivelul de securitate din cauza unui recent atac.
Nu credem că s-a terminat totul.
Domnule, au venit datele.
Ce sunt toate astea?
Cercetări pentru viitor.
Deci, nava asta este un laborator?
Corect.
De ce ai face genul ăsta de lucruri pe o navă?
Consideră că ar fi o arcă.
Să-ţi fac cunoşţintă cu Dr. Lim. Ea este la conducere.
Cu 10 ani în urmă, am reuşit cu succes
să manipulăm genetic embrionii celulelor stem.
Am introdus celulele stem hematopoietice
într-un ou fertilizat prin reprogramarea genetică
apoi oul a fost introdus într-un pântec.
După şapte luni, experimentul a fost creat.
Specimenul a crescut cu o viteză
de două ori mai rapid decât un om normal...
Stai puţin...
Specimenul? Cei ăla?
Deschide fereastra.
Băiatul ăsta este primul specimen uman creat
prin clonarea şi manipularea celulelor stem.
Vrei să spui că este o clonă?
Nici nu ştiu dacă l-am putea numi uman.
Dacă rădăcinile unui cartof încolţesc dintr-o roşie,
Cum ar trebui să-i spunem?
Are nişte gene speciale inexistente în om.
Poţi să spui că este o nouă specie.
Este primul nostru succes.
Ani în urmă, clonarea era simplă şi se creau copii exacte după ADN-ul original.
Dar, Seobok e diferit.
Genele lui au fost complet modificate prin manipulare genetică.
Seobok?
Da, asta e numele specimenului.
Acum 2.500 în urmă,
împăratul Qin şi-a trimis servitorul să caute elixirul nemuririi.
Servitorul ăla reprezenta dorinţa umanităţii de a învinge moartea.
Seobok, a fost numit după el.
Seobok, este nemuritor.
Măduva lui produce celule IPS, care sunt nişte celule stem diferenţiate.
Proteinele lui IPS pot vindeca toate bolile.
Cu ajutorul lui, umanitatea poate învinge moartea.
Cu Anderson mort, Seobok este singura sursă existenţa a acestei tehnologii.
Trebuie protejat cu orice preţ.
Asta...
Ştiu că e greu de crezut.
E ridicol.
Nu-ţi poţi da seama că este nemuritor.
Arată ca un om normal.
Dar e diferit.
Să-ţi arăt ceva.
Poţi începe.
E un efect neaşteptat.
Nu putem înţelege cum este posibil.
Undele cerebrale a lui Seobok sunt mai puternice decât a noastre
aşa că nu putem decât presupune că el controlează mediul din jurul lui.
Nu poţi spune că e ceva normal.
Presupun că este interesant, ca un fel de magie.
Poţi să te opreşti.
Se întâmplă frecvent, e mai rău când eşţi stresat sau obosit?
Pierderea cunoşţintei datorită unei tumoare la creier.
E glioblastom?
Cât mai ai, şase luni cel mult un an?
Vezi-ţi de treaba ta.
Îţi pot oferi un remediu.
Te pot trata folosindu-l pe Seobok.
Te pot vindeca.
Când scandalul Hwang a distrus studiul de cercetare a celulelor stem,
Seoin ne-a abordat.
Ne vor ajuta dacă îi vom ajuta cu cercetarea lor despre clonare.
Să vă ajute cu ce?
Şţii ce s-a întâmplat în acel an.
Guvernul de atunci nu prea era maleabil.
Se puteau folosi de banii de la Seoin
şi să-şi asume creditul dacă avea să reuşească.
Dar a produs un rezultat neaşteptat.
Un specimen nemuritor.
Au trebuit să studieze specimenul pentru ai determina natura
şi aşa au trecut 10 ani.
Să fiu sincer, uitasem de el
până noaptea trecută când Anderson a fost ucis.
Luna viitoare trebuia să trimită ultimul raport.
Cine a făcut-o?
Ar fi putut-o face oricine.
La urma urmei este o armă periculoasă.
O armă?
Ce crezi că este o armă?
Esenţa unei arme este frică.
Frică că te poate ucide.
Tehnologia nemuririi
este o armă puternică pentru oricine îi este frică de moarte.
Şi toţi mor,
ca tine.
Mutăm specimenul într-un buncăr secret.
Seoin vrea să continue experimentele acolo.
Avem nevoie de cineva din exterior care nu poate fi o problemă de securitate.
De-asta te-am contactat.
Deci, ce spui?
De acord.
Am s-o fac.
Cu ce îl injectaţi?
Cu un inhibitor.
Pentru ce?
Pentru a suprima diviziunea celulelor, care sunt prea rapide.
Ca un medicament pentru cancer?
Da, exact.
Îi trebuie una la fiecare 24 de ore.
Primeşte una în fiecare zi?
Da, altfel diviziunea celulară va scăpa de sub control.
Ce se va întâmpla atunci?
Va muri.
Dar aţi spus că nu poate muri.
Desigur că poate muri.
Dacă va fi împuşcat sau lovit de măşină nu va trebui să moară?
Nu e invincibil.
Am auzit că vei lua parte la experiment.
Da.
Felicitări.
Nu ştiu dacă e ceva ce merită felicitări.
Care ar fi şansele de reuşită?
De vreme ce e prima dată, nu şţie nimeni.
Dacă nu reuşeşte... ce se va întâmpla cu mine?
Cel mai rău caz... vei muri,
Ceea ce se va întâmpla oricum.
Pregătirea pentru transfer este gata.
Oamenii sunt uşor de speriat, nu-i aşa? Şi lacomii la fel.
Ce figură...
Fumează în cameră...
Nu-ţi fă griji, vom ajunge în curând.
Vom petrece mult timp împreună. Eu sunt Min Ki-hun.
Dl. Min Ki-hun?
Nu-mi spune domnul. Spune-mi doar, Ki-hun.
L-ai folosit vreodată?
Asta? Desigur.
Trag destul de bine.
Dar într-o persoană?
A murit? Câţi ai ucis?
De ce vrei să şţii?
Ce se întâmplă?
E o ambulanţă. O vom lăsa să treacă.
Am schimbat ruta?
E un accident în faţă, aşa că ocolim.
Am înţeles.
Min cu ochii pe noi. Ce vom face?
Nu-ţi fă griji de el. Cât mai durează?
30 de minute.
În regulă. Ţineţi-l ocupat. Vă vor aştepta americanii.
De acolo se vor ocupa ei.
După contact plecaţi de-acolo şi raportaţi-mi imediat.
Ce vom face cu, Min?
Predaţi-l şi pe el. Vor avea grijă americanii de el.
Am înţeles, dle.
Ce naiba?
Ce se întâmplă?!
Cine sunt tipii ăştia?!
Nu!
Hei, dle. Min!
Sunteţi bine?
Ce...
Bine.
- Nu răspunde nimeni? - Sunt offline, dle.
La dracu'...
Eşţi acolo?
Da.
Unde suntem?
Nu ştiu.
Cine sunt tipii ăştia?
Nu ştiu.
N-ai văzut nimic? Ce naiba s-a întâmplat?
Ai adormit, dle. Min.
Cine este?
Bărbatul de mai devreme.
Cine eşti?
Nu.
Ce se întâmplă?
Am spus, nu.
Ce?
A spus, nu.
John?
Eşti în regulă?
John, răspunde.
Ţine-te!
Şi specimenul?
E bine.
Care e locaţia ta?
Lângă Boeun, în provincia Chungbuk.
Care e cea mai apropiată casa sigură?
Acum!
- Punctul 14, dle. 5 km distanţă. - Arată-mi.
Jangam-ri 585, Deungcheon.
Ai auzit?
Da, Jangam-ri 585.
Du-te acolo. Voi trimite imediat ajutoare.
Da, dle.
Unde mergem?
E periculos. Trebuie să mergem la adăpost.
- De ce e periculos? - Ce?
La naiba!
Trebuie să mergem pe jos.
Haide, ce faci?
De ce e periculos?
N-avem timp de-asta.
Hei...
Hei!
De ce sunt în pericol?
Ai văzut mai devreme. Ne urmăresc tipii răi.
De ce? De ce mă urmăresc?
Cum adică de ce? Pentru că eşţi speci...
Pentru că sunt specimenul?
Pentru că nu mor?
Cred că ştiai deja.
Tipii răi încerca să fure tehnologia de la tine.
De aceea eşţi în pericol. Bine?
Bărbaţii sunt foarte proşti.
Ce vrei să spui? N-avem timp de-asta.
De unde ştiu că nu eşţi un tip rău?
Arăt ca unul?
Dar nici că unul bun nu arăţi.
De ce crezi că fac toate astea?
De ce?
Să te protejez! Nu ţi-ai dat seama?
De ce vrei să mă protejezi?
Pentru că viaţa mea depinde de tine.
Te dai la mine?
- Dă-te la mine, atunci! - Vino aici!
Grăbeşte-te.
Nu putem sta pe loc. Trebuie să ne mişcăm.
Putem merge mai încet?
Pentru?
- Vreau să mă uit în jur. - Să te uiţi în jur?
N-avem timp de-asta.
Hei...
Hei!
La naiba.
Cine eşti?
Cine este?
Un puşti.
Spui că... n-are toată ţigla pe casă.
Unde locuieşti?
Unde este... mama ta?
Ce naiba faci?
Eşţi cu fratele tău.
Ar trebui să ai mai bine grijă de el. Arata neajutorat.
Nu-l lăsa singur să bântuie pe aici.
Vino.
Tu...
Alo?
E cineva?
Te-ai gândit bine.
Va arăta mai bine în haine noi. Eşţi un frate bun.
Probează ce vrei.
Face 74 de dolari, dă-mi 73.
Frăţiorul tău e drăguţ.
Se pricepe la modă.
Hei! Dă-te de la fereastră.
Nu atinge nimic. Stai locului.
Ce faci?
Mi-ai spus să stau locului, dle. Min.
Bine, fă linişte. Mă distragi.
Şi nu-mi mai spune, dle. Min.
Nu sunt profesorul tău.
Am o întrebare.
Care?
De ce eşţi mereu nervos, dle. Min?
Când am fost nervos?
Hei...
Ţi-e foame?
Da.
De ce nu mănânci?
- Nu poţi folosi beţişoarele? - Nu ştiu cum.
Foloseşte asta.
E bun?
Ai mâncat deja trei!
Nu ştiu ce naiba fac aici...
De aceea ar trebui să fii atent ce mănâncă copiii tăi.
Oricum, ce le dau să mănânce?
Primeam un supliment special.
Să le fie ruşine că te-au tratat aşa.
Nu încă. Mai aşteaptă câteva minute.
De unde ştiai?
Ce anume?
Că eşţi un specimen.
Mi-a spus mama.
Ai mama?
Ai cunoscut-o.
A... Dr. Lim e mama ta?
Deci ai mama.
Ce? Tu nu ai?
Nu.
Păcat.
Ai trăit toată viaţa ta acolo?
Da.
Ce făceai toată ziua?
Eram testat.
Mâncăm.
Citeam.
Asta-i tot?
Mâncai şi erai testat? Asta-i toată viaţa ta?
Vei fi bine. Te descurci minunat.
Ce altceva să fac?
Hai, mănâncă. Ţi se răceşte fideaua.
Dar trebuie să fi făcut ceva în timpul tău liber în afară să stai degeaba.
- Mă gândeam. - La ce?
La soarta mea.
Dle. Min, suntem de la companie.
Tastează codul.
Identifică-te.
Yum Kyung-jae de la echipa trei.
Plecăm acum?
Da, pregătiţi-vă.
El e specimenul?
Hei, hei!
- Ce-i asta? - Avem ordin să-l eliminăm.
- Cine ţi-a dat ordin? - Nu pot spune.
Pot lămuri totul, lăsaţi armele.
La o parte.
Am spus să lăsaţi armele!
Dacă nu te muţi te împuşcăm.
Atunci, împuşcaţi-mă.
Aţi terminat?
Sunt, Min.
Explică.
Ki-hun...
Îţi voi spune totul, dar acum trebuie să mă asculţi.
Ucide imediat specimenul.
M-ai auzit? Ucide-l imediat.
Ăsta-i un ordin.
- Dar eu? - Ce?
Trebuie pur şi simplu să mor?
Revino-ţi, Min. Asta e pentru ţară.
Cum pentru ţară? Asta e pentru tine.
Crezi că voi pune din nou botul?
Nu-mi asculţi ordinul?
Ordin, pe naiba.
Nenorocitule, vrei să mori?!
Nu, prostule. Vreau să trăiesc.
Du-te dracului.
Seobok, este bine?
Da, este bine.
Ce vei face?
Ar trebui să-l aduci la laborator.
Nu mai poţi avea încredere în companie.
Îţi vom oferi noi protecţie.
- Îl aduce aici. - Bine.
Ar trebui să ne pregătim pentru oaspeţi.
Acum, dle?
De ce? E vreo problemă?
Pregătirea va dura ceva.
Idiotule...
N-am făcut toate astea ca cineva să-mi pună piedici.
Haide, urcă.
Acum unde mergem?
La laborator. E singur loc sigur.
Nu. Nu vreau să merg acolo.
Atunci unde?
Trebuie să ajung undeva.
N-ai unde să te duci.
Ulsan.
De ce?
Nu trebuie să şţii.
Tâmpitule... urcă în măşină!
Nu trebuie să mergi cu mine.
Mă pot descurca şi singur.
Şi cum te vei descurca?
Cu ăştia.
De unde îi ai?
De la casă.
Nu sunt ai tăi.
Nici ai tăi nu sunt.
Nu ştiu ce-ai de gând dar nu te poţi ascunde.
Nu mai este timp.
Ştiu.
Şi ai nevoie de injecţii. Trebuie să ne întoarcem.
Ştiu.
Ce şţii?
Am spus că ştiu...
Ia zi... ce este în Ulsan?
Eşţi dator să-mi spui.
Chiar vrei să şţii?
Vreau să ştiu pentru ce mergem.
Şţii... pe cineva acolo?
Da.
Pe cine?
Cine este?
Nu. E mai bine să nu şţii.
La casa sigură...
gloanţele ricoşate şi lucrurile stricate, tu ai făcut-o?
Da, de ce?
Eram curios.
De ce m-ai protejat?
Ce?
Când au scos armele,
de ce nu te-ai dat la o parte?
Pentru că dacă mori tu, mor şi eu.
Desigur.
De ce mori?
E o pedeapsă.
Ce este?
Sunt bine.
- Nu, nu eşti! - Sunt bine.
A trecut mult timp, dle. preşedinte.
Sunteţi bine?
De ce vrei să-l omori?
Poftim?
De ce vrei să ucizi specimenul?
Dle, despre ce vorbiţi?
Te-ai întâlnit cu americanii, nu-i aşa?
Recunoaşte. Doar aşa vom sta de vorbă.
Ce voiau?
Futuriştii din comunităţile ştiinţifice au fost
avertizaţi în legătură cu ipoteza revoluţiei vieţii cu mult timp în urmă.
De fapt, oamenii sunt singurii care sunt conştienţi despre moarte şi se tem de ea.
Chiar frică de a şti că viaţa se va termina cândva
îi face să urmărească un scop în viaţă.
În caz că viaţa nu se termină, oamenii vor pierde elementul uman.
Şi ceea ce va rămâne nu va fi decât lăcomia şi dorinţa.
Imortalitatea nu va produce decât dorinţe nesatisfăcătoare şi conflicte.
Paradoxal, este elementul fundamental care menţine viaţa împreună.
Cu alte cuvinte, dacă oamenii devin nemuritori,
omenirea va dispărea.
Trebuie să împiedicăm Seoin să facă experimentul.
Vom lua specimenul sub protecţia noastră
până ce această tehnologie va fi sigură şi validata.
Seoin va fi de acord cu asta?
Exact de asta avem nevoie de tine să ne dai specimenul cu orice preţ,
indiferent cum o faci.
Şi ne vom descurca mai târziu, în consecinţă cum considerăm.
Cum aş putea s-o fac?
Ei bine dacă nu ne poţi îndeplini cererea,
n-avem de ales decât să iniţiem al doilea protocol.
Începând cu eradicarea personalului şi a materialelor acestui experiment.
Asta este singura cale de a preveni să fie expus publicului.
Ca să şţii, nu ştiu sigur dacă eşţi sau nu pe listă.
Ai plănuit să-l predai americanilor de la început.
M-ai minţit.
Era singura cale să se termine în linişte.
Şi i-ai crezut?
Îl doreau pentru ei.
Dle, un singur lucru ştiu sigur,
dacă se va afla de experiment, vom fi ca şi morţi.
Laş nenorocit.
Dacă ucidem specimenul, toată lumea pleacă acasă fericită.
Nu se va întâmpla.
Crezi că mă vei ucide cu privirea ta?
Crezi că voi sta degeaba să mă prosteşti?
Atunci, ce veţi face?
Aveţi bani... şi atât.
Kim...
fă cum am spus dacă ţii la viaţa ta tristă.
Eşţi doar un afacerist, stai în banca ta!
Prostul naibii.
- Cat? - Plinul.
Bine, dle.
Dă-mi nişte bani.
- De ce? - Trebuie să alimentăm.
Plăteşte-l când termină.
- Pot folosi toaletă? - Este în spate.
Pot folosi telefonul?
Tot nu aveţi locaţia?
Aria de căutare e prea mare.
Ţara asta are camere cât sunt în toată lumea.
Scanaţi-le pe toate
şi găsiţi-i imediat!
Vrei... chitanţa?
Eu sunt.
Unde sunteţi?
Pe drum
dar Seobok a vomitat sânge. E grav asta?
Nu şi-a mai luat inhibitorul de două zile.
Undele lui cerebrale cred că sunt haotice.
Trebuie să-l aduci imediat aici sau va muri.
Voi veni cât de repede pot.
Cine este?
Nu ştim, dar ciudatul se holbează la noi.
Eşţi mut? Cred că e mut.
Mă baga în sperieţi.
Hei!
Cu tine vorbesc!
Ce eşti?
Dle, imagini din Uiseong la 13:10.
Emiteţi un mandat.
Min şi specimenul terorizează suspecţii, trageţi fără somaţie.
Dar asta nu va expune specimenul?
Ai o idee mai bună?
Ţi-am spus să nu te mişti. De ce nu m-ai ascultat?
Aproape ai ucis un copil!
El a început.
Deci ce-ai făcut fost corect?!
Nu pot să cred...
Dacă ai de gând să faci ce vrei tu,
atunci descurcă-te singur.
Îmi pare rău.
Unde suntem?
O perioadă vom sta ascunşi aici.
Vor fi puncte de control spre laborator...
Spre laborator?
Hei.
Hei!
Ai nevoie de injecţii, ori Dumnezeu şţie ce ţi se va întâmpla!
De ce eşţi aşa îngrijorat?
Ce?
Să poţi trăi.
Ai dreptate, să trăiesc.
Te implor, bine?
De ce să te ajut?
Oricum toţi mor.
De ce ar trebui să te ajut?
Meriţi să fii salvat?
Ai dreptate, tot ce-ai spus.
Nu merit.
Merit să mor.
Dar fac tot posibilul să trăiesc.
E greşit asta? Spune-mi.
E greşit că vreau să trăiesc?
De ce eu? Ce-am făcut? Ce altceva ar trebui să mai fac?!
Spune-mi! Cu ce-am greşit?
Du-te dracului. Nu şţii nimic...
Ce şţii tu... rahatule?
Mamă, ce înseamnă pentru totdeauna?
Înseamnă că nu există sfârşit.
Cum aşa?
Imaginează-ţi un măr.
Tai o jumătate şi o mănânci,
după aia jumătatea o tai în jumătate şi o mănânci.
Apoi mănânci jumătatea din jumătatea rămasă.
Aşa cum soarele răsare dimineaţă şi apune seara,
aşa e pentru totdeauna.
Atunci...
cum este să mori?
E ca şi cum ai cădea într-un somn profund pentru totdeauna.
Deschide.
Trebuie să mănânci totul.
De ce?
Să fii sănătos.
De ce să fiu sănătos?
Pentru mine? Sau pentru experiment?
Opreşte-te.
Dar este adevărat. M-ai făcut pentru experiment.
Nu, nu pentru asta.
Atunci de ce? De ce m-ai făcut, mama?
Din cauza lui, Kyung-yoon?
Cred că am adormit...
Tu m-ai pus acolo?
Da.
Şi ai stat aici?
Da.
De ce nu te-ai culcat?
Eu nu dorm.
Nu ştiu cum.
N-ai dormit niciodată?
Nu.
Nu mă mai surprinde nimic...
Îmi pare rău.
A fost greşit să te mint.
Îmi pare rău.
Am crezut că ai să mori.
În momentul de faţă, asta n-ar fi o surpriză.
Cum te simţi când eşţi gata să mori?
Nu prea grozav.
De fapt, e nasol.
De ce?
Pentru că mori. Ce altceva?
Atunci te-ai simţit bine că trăieşti?
Au fost vremuri bune şi vremuri rele...
şi nişte vremuri de rahat cu siguranţă.
Sunt confuz acum.
Nu-mi pot da seama dacă vreau să trăiesc s-au dacă îmi este frică să mor.
Nu mai ştiu nimic.
Aşa că sunt plin de remuşcări.
De ce?
De cum mi-am trăit viaţa.
Am fost un laş.
Ce-au spus?
Să stăm ascunşi. Vor rezolva totul în curând.
E un dezastru imens, n-au ce să rezolve.
Cred că compania ne-a abandonat.
Nu eşţi supărat pe ei?
De ce ar trebui să ne asumăm noi vină?
E totul aici.
Du-l la presa sau la poliţie...
dar trebuie să depunem mărturie dacă vrem să trăim.
Şţii asta.
Deci, ce vei face?
Nu ne-am înţeles aşa. Ai spus că ai nevoie doar de telefon.
Dacă vrem să dispară asta, cineva trebuie să-şi asume vina.
Şţii cum funcţionează asta.
Ticălosule! Cum ai putut face asta?
Vezi cu cine vorbeşti.
Vrei să-i iei locul?
Hai, urcă în măşină.
Nici nu credeam, laşule.
- Să mergem. - Da, domnule.
Am stat şi m-am uitat.
Ar fi trebuit să fiu în măşină.
Am fugit...
să mă salvez.
Mi-a fost frică.
Mi-a fost frică şi am fugit.
Îmi pare rău, Hyun-soo. Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
Îmi pare rău...
Du-mă la biserica, Imhyun.
E în, Ulsan.
Te rog, Ki-hun.
CASA BETHANY
HAN KYUNG-YOON 1996 - 2006
Eu sunt. Kyung-yoon.
Şi tatăl meu.
Am vrut să vin să văd personal
pentru că e motivul pentru care am fost creat.
După ce eu şi tata am murit în accident,
mama s-a întristat, aşa că m-a creat.
N-ar fi trebuit să facă asta.
Asta nu m-a făcut, Kyung-yoon.
Crezi că moartea... e chiar că dormitul?
Poate.
Atunci de ce oamenilor nu le este frică să doarmă?
E ca şi cum ai muri un timp.
Pentru că se vor trezi ziua următoare.
Cum pot şţi asta?
Au încredere în asta.
Cred că se vor trezi dimineaţa.
Mi-e frică să mă gândesc la moarte
dar şi nemurirea este înfricoşătoare.
În ce ar trebui să cred să nu-mi fie frică?
Poţi plânge dacă eşţi trist.
E bine să plângi.
E minunat.
Ce anume?
Să trăieşti.
Unde mergem acum?
Ei bine...
Nu ştiu.
Să mergem la laborator
N-am altundeva unde să mă duc.
M-am născut acolo. Mama mea e acolo.
Aia e casa mea.
Şi astfel,
vei putea trăi.
Am fost făcut cu un motiv
şi mă voi culca din cauza asta.
Cum adică? Ai spus că nu dormi niciodată.
Dle, am primit veşţi de la Interpol.
Individul este de la o companie militară privată.
Mercenari?
Cu sediul în Asia de Sud, au luptat în războiul civil din Filipine.
Protecţie VIP, asasinate...
mercenari care acceptă orice fel de slujbă pentru bani.
Ce naiba?
Opreşte şi trage pe dreapta!
Verificaţi nr.de înmatriculare 36 Nr. 5705.
L-am localizat pe Min.
Îl urmăreşte poliţia.
Pune pe ecran.
În direct de la camera din măşina de poliţie, dle.
5705, 5705!
Trage pe dreapta!
La naiba!
Trageţi! Împuşcăţii pe toţi!
Bine.
Cat de departe vei merge?
Cat pot.
Nu ne-ai dat de ales.
Fă ce vrei. Şi noi avem arme.
Le-ai văzut mai devreme. Ale noastre sunt din străinătate.
Am dat o grămadă de bani pe ele.
Te întreb din pură curiozitate.
Eşţi nebun?
Mintea mea e destul de clară, tâmpitul naibii.
Credeai că n-o să aflu? Am ştiut de la început.
Am ştiut de la început că îl vei preda americanilor.
Ştiam că Anderson ne spiona.
De asta l-ai ucis?
Şi ai înscenat un atac terorist folosindu-te de mercenari?
Bravo, dle. preşedinte.
Sunt grav bolnav. Doctorii nu mi-au mai dat mult timp.
Zac aici aşteptând să mor. De ce mi-ar mai fi frică?
Mama...
Ai devenit medic că ţi-ai dorit asta.
Dar eu?
Ce voi deveni?
Pot...
deveni şi eu ceva?
Pot?
Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
Ai adus o armată întreagă.
Asta e ultima ta şansă. Ce ai să faci?
Asta am să fac.
(ŞTÂRÎ: Seoin prezintă prima clonă umană) Am s-o trimit presei mai târziu.
Cine te va crede?
Cel puţin vor dori să creadă.
Cine n-ar vrea să creadă că poţi învinge moartea?
Tu ai crezut. De-asta ai adus o armată.
Nu încerc să salvez umanitatea. De ce aş face asta?
Pe unii îi voi lăsa să trăiască şi pe unii să moară.
Trebuie să dau un telefon.
Nu i se spune puterea lui Dumnezeu?
Ce sunt toate astea?
Te-ai trezit. De ce nu te-ai mai odihnit?
În curând vom începe procesul de extracţie.
Totul datorită ţie.
Vom colecta măduva lui Seobok şi vom extrage celulele IPS.
Dacă colectam 40ml pe zi, într-o lună vom avea un litru.
Apoi studiul clinic...
Vei face asta încontinuu o lună?
Nu, pentru totdeauna.
Seobok, nu moare.
Dar nu este o cruzime?
Cruzime?
E ca şi cum am colecta insulina de la un porc.
Seobok nu e fiinţă umană. Şţii asta.
Nu-mi spune că ai început să ţii la el.
Acum unde mergem?
Să mergem la laborator. N-am în altă parte unde să mă duc.
Acolo m-am născut.
Mama este acolo.
E casa mea.
Şi aşa,
o să poţi trăi.
Am fost făcut pentru un motiv
şi mă voi duce la culcare pentru el.
Stai.
Nu e corect.
Cum adică?
Opreşte-te.
Ce-i prostia asta?
Eşţi nebun?
Opreşte-te cum am spus.
Dacă ne oprim vei muri. Şţii asta.
Plecăm.
Fă ce vrei.
Toată lumea afară!
Ce se întâmplă?
Cum opreşţi totul?
Opreşte măşina. Opreşte-o acum!
Ajunge.
Nimeni nu poate opri asta.
Unde este Dr. Lim?
Unde este?
Ce faci?
Calmează-te şi lasă arma.
I-am conservat corpul.
E singura persoană care are ADN-ul lui Seobok.
La naiba...
Sunteţi nebuni cu toţii.
Dacă un ticălos ca tine va trăi veşnic,
va fi iadul pe pământ.
Destul.
Nu vrem să rănim subiectul.
N-ar fi trebuit s-o faci.
N-ar fi trebuit să se termine aşa.
Te rog... nu...
Ajutor!
Nu! Nu-l împuşcaţi!
Nu trageţi!
Puneţi mâna pe el, tâmpiţilor!
Pleacă.
Nu te apropia de mine!
Trageţi.
Am spus să trageţi!
Eşţi în regulă? Eşţi bine?
Tu eşti?
Trebuie să intrăm în măşină.
Fugi.
Trebuie să fugi.
Unde?
Ce?
Şţii bine.
N-am unde să mă duc.
Hei...
Hei!
Nu, opreşte-te!
Urcaţi!
Căţăraţi-vă, idioţilor!
Ajunge, s-a terminat.
Ce s-a terminat?
Ce faci? Ai să-i omori pe toţi.
Şi ce-i greşit în asta?
Oricum toţi vor muri cândva.
Am spus, opreşte-te!
De ce-ai făcut-o?
De ce te-ai întors dacă ştiai totul?
Am vrut să devin ceva...
ceva semnificativ pentru cineva.
Atât tot.
Dar asta nu se va termina niciodată.
Atât timp cât trăiesc nu se va termina.
Se va termina doar când nu voi mai fi.
Aşa că încheie asta.
Nu... Nu pot.
Te rog, n-o face.
De ce?
Ţi-e frică că ai să mori şi tu?
Dar acum şţii.
Oricât de frică îţi este, nu poţi fugi niciodată.
Greşesc?
Ai dreptate.
Acum ştiu.
Ki-hun...
Mi-e somn.