Fiindu-i interzis de seniorul Toranaga chiar şi să vorbească
de cererea în căsătorie pentru Mariko,
Blackthorne s-a cufundat într-o tristeţe
pe care nu o mai cunoscuse...
pierdut în această ţară străină, acum,
la câteva zile de înfăţişarea seniorului Toranaga
în faţa Consiliului Regenţilor.
Fujiko-san...
Cum ai ajuns aici?
Dozo.
Domo.
Dar picioarele tale...
Arată-mi.
E incredibil că arsurile s-au vindecat aşa de repede.
Cum...?
Iye, Fujiko-san. Fără lacrimi.
Fujiko plângea de ruşine...
ruşine că nu l-a servit
aşa cum o cerea datoria.
Ce dor mi-a fost de tine.
Şi mie de tine.
Sunt multe de spus.
Nu.
Doar că te iubesc din toată inima,
şi mă tem pentru tine.
Nu-ţi fie teamă.
Totul o să fie bine.
Aşa îmi spun şi eu...
dar azi, e imposibil să-mi accept karma
şi voinţa Domnului.
Ai fost aşa distantă.
Aici e Yedo, dragostea mea,
şi suntem după primul pod.
Şi e mai mult?
Da... mai mult.
Decizia seniorului Toranaga de a se preda
e inutilă si dezonorantă.
N-am crezut că o să pot spune asta cu voce tare...
dar trebuie s-o spun.
Iartă-mi slăbiciunea.
Şi când va merge la Osaka, ce se va întâmpla cu tine?
Se va termina totul...
pentru mine...
pentru noi toţi.
Dacă seniorul Toranaga moare, nu vom reuşi să rămânem în viaţă.
Atunci trebuie să vii cu mine.
Să fugim.
Nu se poate să fugim.
Trebuie să accepţi asta.
Doar dacă ne-o permite Toranaga.
De ce ne-ar permite asta?
Pentru că, dacă voi captura Corabia Neagră
şi o ameninţ şi pe cea de la anul,
atunci seniorul Toranaga îi poate forţa pe preoţi
să-i oblige pe seniorii creştini să treacă de partea sa.
Asta îl va face mai puternic decât Ishido
şi decât Consiliul Regenţilor.
Îl va face shogun.
Nu înţeleg, iubitul meu.
Totul se reduce la bani.
Iezuiţilor le trebuie bani.
Spania şi Portugalia au nevoie de bani.
Dacă iau Corabia Neagră de anul ăsta,
şi e un singur om care mă poate opri
să iau toate Corăbiile Negre care vin:
seniorul Toranaga.
Vor trebui să-l sprijine ca să le dea voie să facă comerţ.
Chiar crezi asta?
Ştiu sigur.
Mă vei ajuta?
Nu pot trăda biserica.
Îţi cer doar să vorbeşti cu seniorul Toranaga
sau să mă ajuţi să-i vorbesc eu.
Ştiu că va înţelege asta.
Ştiu că îl pot convinge.
Seniorul Toranaga aşteaptă.
Atunci trebuie să mergem repede.
Indiferent ce se întâmplă,
aminteşte-ţi doar asta:
Te iubesc.
Primul pod nu poate schimba asta.
Nimic nu poate schimba asta.
Seniorul Yabu spune
că stăpânul meu nu se simte bine,
şi că a venit el în locul lui.
Domo.
Aceştia sunt primii dintre samuraii tăi.
Seniorul Yabu întreabă dacă îi accepţi.
Şi dacă nu-i accept?
Îşi vor pierde capetele,
dar seniorul Yabu spune că nu are nici o importanţă.
Am să-i accept pe toti.
Hajime. (Începeţi!)
Pe onoarea mea de samurai,
jur că duşmanii tăi sunt şi ai mei
şi vă voi asculta întru totul.
Seniorul Yabu îţi sugerează să-l respingi pe acest om .
Crezi că ar trebui să te resping, Urano-san?
Vă implor să mă acceptaţi, Anjin-san.
Voi face tot ce doriţi.
Sau ce va dori părintele Alvito?
Vă rog să mă ucideţi când vă veţi îndoi
de loialitatea mea.
Vrei să-ţi păstrezi capul pe umeri ceva mai mult?
Vreau să vă slujesc, Anjin-san.
Te primesc, Urano-san.
Ea spune că seniorul Onoshi îl va otrăvi pe seniorul Kiyama
în timpul sarbătorii de Sf. Bernard anul acesta.
Sunt amândoi seniori creştini...
amândoi sunt în Consiliul Regenţilor...
şi mai spune că seniorul Ishido ştie şi e de acord,
dovedind că stăpânul meu e deja mort.
Dar dacă e adevărat...
de unde are Kiku-san această informaţie?
Ea spune că bărbaţilor le place să vorbească în pat.
Yabu-sama spune că ai primit nava înapoi.
Nava mea.
Acum?
Da, acum.
Yabu-sama spune că trebuie să mergi cu el.
Stăpânul meu ţi-a ordonat
să duci imediat nava la Anjiro.
Ce-a spus?
Osaka?
Voi pleca mâine.
De ce?
Nu ştiu, Anjin-san.
Până la Osaka...
până atunci.
Până atunci.
Slavă domnului că e el.
Nu ne lasă să ne mişcăm de aici.
Ce se întâmplă, pilotule?
Acum o clipă dormeam.
După un minut, uşile se izbesc de perete.
Maimuţele ne-au adus aici.
Am crezut că or să ne omoare.
Îl ducem pe Erasmus înapoi la Anjiro.
Nu avem destui oameni.
O să ne remorcheze galera.
Dacă asta e tot, ce atâta grabă?
Ne-am primit nava înapoi.
Nu vă certaţi; făceţi cum vă spun.
Ginsel, du-te la prova. Vei manevra sonda.
Vinck, treci la timonă.
Jan Roper, treci la vinciul din faţă.
Salamon şi Croocq... la pupa.
Dumnezeu să-i blesteme pe toţi care sunt pe ea.
Cu excepţia unuia, părinte.
Unul din oamenii noştri e pe navă.
Da... un soldat al Domnului.
Mă tem că ereticul ne va lovi crunt, Michael.
Poate că nu, părinte.
Atunci de ce i-ar fi dat seniorul Toranaga
nava sa înapoi?
Ca să ne forţeze mâna cu Corabia Neagră.
Dumnezeu să ne ajute. Seniorul Toranaga ne-a abandonat şi el.
Noi l-am abandonat pe el, părinte.
Şi tot ne-a promis catedrala.
Da, catedrala.
Lucrările au început.
Mariko-san?
Eu sunt...
părintele Alvito.
Tocmai veneam să te văd.
Ce pot face pentru tine?
Vreau să mă spovedesc.
Atunci s-o facem aici.
Spovedania ta să fie prima în acest loc,
iar pământul a fost sfinţit.
În faţa Domnului...
Înainte să încep, părinte, vreau să cer o favoare.
De la mine, sau de la Domnul?
Cer o favoare în faţa Domnului.
Care este favoarea?
Dragostea lui Anjin-san în schimbul unei informaţii.
Nu pot făgădui o asemenea favoare.
Nu e menirea mea.
Nu te poţi târgui cu Domnul.
Prea bine.
Atunci iartă-mă.
Voi transmite cererea Părintelui Superior.
Nu e de ajuns.
Îl voi ruga atunci pe el,
în numele Domnului
să ţină cont de cererea ta.
Seniorul Onoshi îl va otrăvi pe seniorul Kiyama
în timpul sărbătorii de Sf. Bernard.
Fiul seniorului Onoshi va lua
toate feudele seniorului Kiyama...
iar seniorul Ishido a fost de acord,
dovedind că stăpânul meu a părăsit această lume.
Nu e posibil.
Şi apoi, cine ar putea afla o asemenea informaţie?
Urano...
Seniorul Onoshi i s-a spovedit lui Urano.
Maică Sfântă!
Urano a încălcat taina spovedaniei.
Şi englezul...
ereticul e acum stăpânul lui.
Dar trebuie să-ţi ţii promisiunea în faţa Domnului.
Să-ţi auzim spovedania.
Iartă-mă, părinte, căci am păcătuit,
dar nu mă pot spovedi...
căci nu mă simt gata.
Fiică a Domnului,
voi cere iertarea ta
pentru păcatele tale,
şi lasă-mă să te absolv...
şi să le trec de partea Sa.
Putem vorbi, Anjin-san?
Nu acum, Urano.
Dar nu poate aştepta.
Ce este?
Cred că e posibil
să existe creştini printre samuraiii voştri.
E foarte important
să aflaţi asta imediat.
Sunteţi duşmanul lor.
Cu permisiunea voastră, Anjin-san...
Ce vrei să faci cu asta?
Vă rog, Anjin-san, puneţi ca fiecare samurai să facă la fel.
De ce?
Dacă există creştini printre ei, îi veţi găsi.
Bine, de acord.
Faceţi la fel.
Pentru ce?
Ca să le arătaţi.
Haideţi, grăbiţi-vă,
înainte să vă dau un picior în spate.
Nu suntem nişte câini păgâni.
Nici ei nu sunt nişte câini păgâni.
Sunt samurai, pentru Dumnezeu!
Voi fi primul.
Hai, Yabu-sama.
Vinck, tu şi Urano veniţi cu mine.
Şi noi, pilotule?
Veţi pleca spre Yedo mâine dimineaţă.
Seniorul Toranaga a ordonat navei să rămână aici până revin.
Dar cum vom ajunge acolo... la Yedo?
Pe uscat.
Şi când te întorci, pilotule?
După Osaka şi Nagasaki.
După ce cumpăr echipajul.
Echipaj? Şi ei? Am crezut că...
Ei nu sunt marinari.
Dar cu puţin noroc, poate că voi găsi
vreo 20 de oameni în Nagasaki.
Şi după ce îi găseşti,
de unde ştim că o să mai ai nevoie de noi?
Încă un cuvânt şi eşti mort, Jan Roper.
Tine-ţi gura în preajma acestor samurai,
pentru că oricare din ei îţi va zbura capul
înainte să-i pot eu opri,
numai din cauza proastelor tale purtări.
Deschideţi poarta.
Cât de repede
putem pleca spre Macao?
O oră. Ce s-a întâmplat?
Cel mai rău lucru posibil.
Inglezul? A ieşit pe mare?
Dar n-are echipaj.
Fără oameni pregătiţi nu poate face nimic.
Ai spus că acum poate vorbi pocitania aia de limbă.
Şi atunci, nu poate folosi maimuţe?
Are destui japonezi să-şi facă şi 20 de echipaje.
A, nu, căpitane.
Trebuie să-şi ia oamenii din Nagasaki.
Trebuie să-şi ia echipajul de acolo.
Dacă le promite Corabia Neagră,
poate să-şi cumpere câţi oameni vrea.
Poate să te cumpere şi pe tine.
Vezi ce vorbeşti.
Eşti un ticălos fără de mamă, Rodrigues.
E vina ta că inglezul e încă în viaţă.
De două ori l-ai lăsat să- ţi scape.
Trebuia sa-l ucizi când aveai ocazia.
Poate.
Asta e amărăciunea vieţii mele.
Am vrut să-l ucid când aveam ocazia.
Serios? E uşor de zis.
Ţi-am spus de 20 de ori... eşti surd?
Sau ţi-s pline urechile de rahat spaniol,
cum ţi-e şi gura?!
Îţi spun în faţa Domnului,
inglezul e ocrotit de diavol.
Ai văzut ce a făcut?
Ne-a vrăjit pe toţi.
Da...
aşa se pare.
Ridică pânzele, Rodrigues.
Plecăm spre Macao.
Cum e castelul, pilotule?
N-ai mai văzut aşa ceva.
Roagă-te să nu-l vezi mai aproape decât e nevoie.
Aici suntem suficient de aproape.
Cât vom rămâne aici?
O zi sau două, cu capul ascuns.
Atât cât îi trebuie lui Yabu-san
să ne aranjeze calea spre Nagasaki.
Ţara asta ne e potrivnică.
Aşa e.
Vom ajunge şi acasă cândva, Vinck...
oricare ar fi acea zi.
Şi bogaţi, nu?
Nu asta ai spus?
Aşa e.
Intreabă cine e.
Nu trebuie să întreb asta, sire.
Acela e prinţul Ogaki
de la curtea Alteţei Sale Imperiale.
Ce dracu caută aici?
Nu ştiu, sire, dar e o mare onoare.
Seniorul Ishido ştie că suntem aici.
Da, sire. Aşa se pare.
Seniorului Yabu i s-a ordonat să se prezinte în faţa Consiliului.
M-a delegat să-ţi spun
că aţi fost invitat oficial la o recepţie
oferită de Ishido în onoarea zilei de naştere a doamnei Ochiba.
O escortă va veni să vă ia mâine la prânz.
N-am să intru din nou în castelul ăla!
Cine e doamna Ochiba?
E cea mai influentă doamnă din Japonia.
Să fii invitat la acea recepţie
e o adevărată onoare, sire.
O onoare?
Purtând o robă şi o pălărie
pentru a se deghiza în preot budist,
Urano şi-a petrecut ziua pe lânga castel
observându-i pe cei care intrau.
Apoi, pe înserat, a trecut de gărzile lui Ishido
şi s-a întors pe galeră.
Pilotule.
Priveşte acolo, lângă depozit.
Am căutat să fiu atent.
Iartă-mă că nu l-am văzut.
Nu mai e nimic de făcut acum.
Termin eu cartul ăsta şi te trezesc în zori.
Da, pilotule... dacă aşa vrei.
Începusem să fiu îngrijorat. Ce s-a întâmplat?
Am aşteptat lângă castel până s-a înserat.
Să faci ce?
Am observat, sire.
Mulţi trecători mi-au aruncat bănuţi de pomană.
Am văzut-o sosind pe doamna Toda.
Yoshinaka-sama conducea escorta.
Continuă.
La piaţă,
spuneau că Consiliul Regenţilor
se va întruni în 19 zile,
şi Majestatea Sa Imperială va fi acolo.
Seniorul Toranaga va trebui să apară în faţa lui.
Iar asta va însemna moartea lui Toranaga, sire.
Şi în acea zi,
vom muri cu toţii.
Dar până în acea zi, voi cumpăra un echipaj în Nagasaki,
iar nava mea va putea naviga.
Erasmus pe mare poate schimba totul.
Cu excepţia unui lucru, sire.
Nu poate schimba karma.
Aşa e... karma.
Urano.
Ce dracu se petrece?
Pilotule, eşti teafăr?
Păzea!
Moarte...
Pilotule, in locul tău eu nu m-aş duce.
Nu am de ales, Vinck.
Şi eu ce să fac cât eşti plecat?
Aştepţi.
Dacă era după mine,
eu aş fi plecat de aici imediat.
Rămânem.
Nu-ţi poate intra asta în cap?
Rămânem până ni se permite să plecăm.
Până când Ishido
ne spune că putem pleca.
Acum înţelegi?
Inţeleg,
dar să mă ia boala dacă- mi convine!
Pentru Dumnezeu, ai face bine să te întorci.
Mă simt ca o molie în borcan aici.
Ca o molie în borcan.
Ziua e frumoasă datorită prezenţei tale.
Spuneţi-i doamnei Ochiba că în ţara mea e un obicei
să dăruieşti un cadou unei doamne
de ziua ei, chiar şi unei regine.
Cum adică...?
Te rog, spune-i.
Doamna Ochiba spune că nu e regină...
e doar mama Moştenitorului şi văduva lui Taiko.
Dar ca sărbătorită,
doamna Ochiba cere permisiunea să accepte cadoul tău.
Dozo, Ochiba-sama, dozo.
Sumimasen, Ishido sama! Iye yabajin!
Nu sunt un barbar.
Watakshi-wa samurai, watakshi-wa hatamoto..
Sunt samurai. Nu sunt yabajin!
Urmând instrucţiunile seniorului Toranaga,
Mariko le-a spus că i s-a ordonat
să le escorteze pe doamna Kiri şi doamna Sazuko
afară din castel.
"Imposibil! Nu veţi pleca!"
răspunse seniorul Ishido.
"Atunci mă împiedicaţi să-mi fac datoria,"
spuse Mariko...
"şi nu pot trăi cu această ruşine."
Ce mama dracului se petrece?
Te rog ascultă, şi nu mai pune întrebări.
Seniorul Toranaga mi-a ordonat s-o escortez pe doamna kiri-sama
şi pe doamna Sazuko la el.
Ordinul său spunea să plecăm mâine dimineaţă.
Da, şi ce s-a întâmplat?
Seniorul Ishido refuză să ne dea permisiunea.
Spune că nu putem pleca.
Prin urmare, mă împiedică pe mine
să-mi fac datoria faţă de seniorul meu.
Nu pot trăi cu această ruşine .
Dacă seniorul Ishido nu se răzgândeşte,
sunt obligată să-mi fac sepukku după apusul soarelui.
Nu.
Trebuie să înţelegi.
Ce?
Că o să mori?
Nu.
Ascultă-mă.
Am să-ţi spun...
Putem merge acolo, Anjin-san?
Ne pot auzi.
Da.
Ţine-ţi vocea în şoaptă...
şi spune-mi că mă iubeşti.
Te iubesc...
şi nu pot îndura gândul că vei muri.
Inima mea e plină de bucurie...
şi iubire pentru tine.
Atunci de ce?
Era în plan?
Ameninţarea asta este făcută
la ordinul lui Toranaga?
Nu era o ameninţare...
dar ordinul e al lui.
Atunci te-a trădat.
Eşti doar o momeală în capcana lui...
Tu, şi eu, şi seniorul Yabu.
am fost trimişi aici pentru a fi sacrificaţi.
Te înşeli.
Îmi pare rău.
Îţi spun că te iubesc,
dar e o minciună.
O să ne certăm despre lucruri
care nu pot fi schimbate?
Pot fi schimbate.
Eu le pot schimba.
Nu, dragostea mea.
Atunci doreşti să mori?
Viata stăpânului meu e dorinţa mea...
şi viaţa ta.
Nu există nici o cale de scăpare?
Ai răbdare.
Soarele încă nu a apus.
N-am nici o încredere în Soare...
Ai încredere.
Încrede-te...
există şi un mâine.
Vă rog să aşteptaţi o clipă, dacă se poate..
"Soarele nu a apus! Eşti aşa dornică să mori?"
"Iată permisele de trecere pentru a pleca mâine...
cu toţii."
Hai.
În ciuda iubirii lor, Kiku a plâns.
Seniorul Toranaga i-a cumpărat contractul.
Îi aparţinea lui.
Acum, ea şi Omi nu vor mai fi împreună...
niciodată.
"Seniorule Yabu, vrei să apuci ziua de mâine?"
"Acum poate că vei vrea să asculţi."
Mai dormi.
Nu.
Aş vrea să fiu cu tine.
Mă bucur că trăieşti.
Te-am văzut moartă.
Am crezut că n-o să te mai văd adormită din nou.
Am văzut numai moartea...
a ta, a mea, a tuturor...
...apoi am văzut planul tău.
A fost greu de plănuit.
Da...
Din ziua cutremurului.
Te rog să mă ierţi.
M-am temut că n-ai să înţelegi.
Era karma mea să scot ostatecii
afară din castelul Osaka.
Iar acum s-a realizat.
Victoria e clară.
- Yabu-sama... - Nan ja?
Spunându-le gărzilor
că Yoshinaka vroia să doarmă,
Yabu a urmat instrucţiunile lui Ishido.
Yabu nu avea de unde să ştie
ce se va întâmpla.
Dacă voia să supravieţuiască acestei nopţi,
trebuia să fie de partea celui puternic...
iar seniorul Ishido era stăpânul castelului Osaka.
Acea zi, mai mult ca niciodată,
l-a convins pe Yabu că karma sa era să trăiască...
oricare ar fi preţul.
Nici o viaţă nu era mai preţioasă ca a lui.
Sunt Kasigi-Yabu.
Fugiţi!
Sono!
Ce dracu se petrece?
Aici...
Aici e camera secretă a seniorului Toranaga.
Ce-a spus?
Spune să deschidem uşa, sau o vor arunca în aer.
Spun că te vor pe tine ca ostatic.
Ceilalţi vor putea fi liberi.
Nu!
E o capcană.
Să nu-i crezi.
Nu te vor pe tine. Mă vor pe mine.
De ce?
Nu înţelegi?
Eu sunt ţinta!
Atunci totul a fost în zadar.
Seniorul Toranaga va trebui să vină.
Înapoi!
Incearcă să tragi de timp.
Vorbeşte-le!
Eu, Toda Mariko,
protestez împotriva acestui atac mişelesc,
şi prin moartea mea...
nu!
Mariko?
Mariko-san?
O, Dumnezeule...
E aici?
Hai...
Iye, wakarimasen.
Cine e?
Sunt fratele Michael, Anjin-san.
Eram cu părintele Alvito la Yokose.
Am călătorit împreună.
Fratele Joseph...
...era prietenul meu.
Ce vrei?
Sunt ghidul dumneavoastră, Anjin- san.
Am fost trimis să vă conduc la navă.
Trebuie să plecăm imediat ce sunteţi în stare.
Cine te-a trimis?
Seniorul Ishido i-a cerut-o Eminenţei Sale,
Părintele Superior.
Doctorul spune că ochii dumneavoastră se vindecă bine.
În curând veţi putea vedea din nou,
puţin câte puţin.
Spune că trebuie să aveţi răbdare.
Voi vedea din nou?
Da, Anjin-san.
Domo. Domo.
Pot să vă ajut, Anjin-san?
Nu, mulţumesc.
Pot şi singur.
Săbiile mele.
Am să vi le aduc.
E bine aşa?
Da, Anjin-san.
Dacă îmi veţi pune mâna pe umăr,
vă voi conduce eu.
Mă duci la galeră?
Da.
Acestea sunt instrucţiunile mele.
Nu altundeva?
Puteţi avea încredere, Anjin-san.
Nu prea am de ales.
Mergem singuri?
Vom avea o escortă de samurai,
Anjin-san.
Maro sau gri?
Nici unii.
Sunt samurai ai seniorului Kiyama...
Samurai creştini.
Ce caută ei aici?
Tatăl meu e văr cu seniorul Kiyama.
Toţi suntem creştini.
Creştinii ţi-au ucis prietenul, pe Urano.
Criminalii au făcut asta, Anjin-san.
Vor fi judecaţi.
Dar e adevărat
că multe rele se întâmplă pe pământ în numele Domnului.
Ce se va întâmpla pe galeră,
frate Michael?
Nu ştiu, Anjin-san.
Cunoaşteţi deja atât de multe, şi într-un timp atât de scurt.
Mariko-sama a fost un mare profesor.
Meritaţi să fiţi samurai, Anjin-san.
Aveţi o calitate rară aici:
nu vă pot fi anticipate mişcările.
Taiko a avut-o şi el.
Toranaga-sama o are şi el.
Vedeţi, noi suntem foarte previzibili.
Şi tu eşti aşa?
Da.
Atunci prevede-mi şi mie
o cale să scap din capcana asta.
Nu există nici o cale, Anjin-san.
Unde mă duci?
Cum v-am mai spus,
la galeră,
dar mai întâi, ne vom opri la Sediul Misiunii Iezuite.
Eminenţa Sa m-a rugat,
să-l anunţ când trecem.
Spuneai că sunt slabe şanse.
E chiar mai puţin de atât.
Vă rog,
Anjin-san,
luaţi-mă de umăr.
Mă bucur să vă revăd,
Căpitane-pilot Blackthorne.
Da, îmi imaginez...
Fratele Michael m-a informat
că ochii ţi se vindecă bine,
şi vei putea vedea în curând.
Dacă apuci să mai vezi.
Când va începe procesul inchiziţiei?
Inchiziţie?
Asta ai crezut?
Ce altceva să cred?
Doar că doream
să mă asigur personal de siguranţa ta.
De ce?
Corabia Neagră e aici în Osaka.
Nu mă veţi duce la bordul ei.
Bineînţeles că nu.
Vreau doar să ajungeţi cu bine la bordul galerei .
Mergem?
Sfântă Fecioară.
Ce este?
Mă tem că aveai dreptate.
Inchiziţia.
Cine?
Căpitanul Ferriera şi oamenii săi.
Văd rugul pregătit,
iar oamenii săi sunt înarmaţi.
Frate Michael,
eşti aici?
Da, Anjin-san, sunt aici.
Ascultă, frate.
Ai spus mai înainte că merit să fiu samurai.
Vorbeai serios?
Da, Anjin-san... ca şi toate celelalte.
Atunci îţi cer o favoare, ca de la un samurai.
Ce favoare?
Să mor ca un samurai.
Moartea voastră nu este în mâinile mele.
Se află în... mâinile Domnului, Anjin- san.
Ce vreţi să faceţi?
Nu există altă cale.
Vino, căpitane Blackthorne.
Bună seara, Eminenţă.
A fost ideea ta?
Da, Eminenţă.
Mergeţi înapoi la bordul navei.
E o decizie militară, Eminenţă.
Mergeţi înapoi la bord!
Nu!
Te-am aşteptat, inglezule.
Nu sunt deloc încântat.
Seara asta, te vor încânta dracii în iad, ereticule.
Laş fără de mamă!
Dezarmaţi-l.
Puneţi armele jos.
Pentru Dumnezeu, vă ordon să vă opriţi.
Înapoi, toată lumea.
Il vreau pe omul ăsta.
Nu-l poţi avea.
Ordonă oamenilor să treacă la bord.
Iar eu îţi ordon să te întorci şi să pleci.
Tu îmi ordoni mie?
Da, îţi ordon ţie.
Sunt căpitan al Corăbiei Negre, Guvernator al Macao,
seful ofiţerilor portughezi din Asia,
iar acel om e o ameninţare pentru stat
pentru biserică, pentru Corabia Neagră şi pentru Macao!
Acest om e orb.
Treceţi de-o parte.
În numele Domnului, te voi excomunica pe tine
şî echipajul tău, dacă îi faceţi vreun rău acestui om.
Ai înţeles?
Sunt comandantul militar pentru Asia,
şi îţi spun că e o ameninţare!
E o chestiune a bisericii, nu una militară.
Te previn încă o dată,
martor mi-e Domnul,
că voi informa Lisabona.
Dacă nu-ţi retragi oamenii imediat pe navă,
îţi voi lua comanda Corăbiei Negre.
Nu ai puterea asta.
Am puterea să te excomunic,
şi să te blestem, pe tine
şi pe toţi cei aflaţi sub comanda ta, în numele Domnului.
O poate face, căpitane, ...şi o va face.
Ordonă oamenilor să treacă la bord.
Căpitane, auzi?
Să te blesteme Dumnezeu, inglezule.
Ce s-a întâmplat? Cine a murit?
Căpitanul, inglezule.
Căpitanul.
Ai diavolul în spatele tău.
Frate Michael.
Era datoria mea, Eminenţă, să vă protejez.
Datoria mea.
Da, Michael, da.
Cum rămâne cu Corabia Neagră?
Vom pleca cu fluxul.
Atunci plecaţi.
Fără căpitan?
Tu vei fi căpitan, Rodrigues.
Voi scrie documentele necesare.
Partea căpitanului îţi va reveni ţie.
Eu... căpitan?!
Şi Guvernator de Macao?
Da, căpitane-pilot, şi Guvernator de Macao.
Ei, căpitane, se pare că diavolul
îţi ţine şi ţie spatele, dar nu va fi de ajuns.
Ce vrei să spui, inglezule?
Voi veni după tine pe mare, Rodrigues.
Voi porni după Corabia Neagră.
Cu ce?
Tu nu mai ai navă, inglezule.
Am la Anjiro.
Iar ochii mi se vindecă.
Te voi prinde pe mare.
Nu, inglezule.
Erasmus s-a dus... a ars până la chilă.
Un vis al spaniolilor.
E adevărat.
A fost mâna Domnului.
Minţi.
Nu, căpitane Blackthorne, vorbeşte adevărul.
Un val de maree a înclinat nava.
Uleiul din lămpi s-a răspândit pe punte.
Nu te cred.
Jur pe Dumnezeu.
Eşti legat la mal, inglezule.
Eşti amarat.
Ai rămas aici pe veci.
Eşti legat la mal pe veci.
Vântul să te ducă în iad, Rodrigues!
Se poate, inglezule, se poate...
dar nu vei mai naviga pe mare niciodată.
Isuse, pilotule, ce-ai păţit?
Unde e căpitanul?
Spune-i să plece chiar acum.
Mergem înapoi la Anjiro.
Dar spuneai că mergem la Nagasaki.
Acuma, Vinck, la naiba... acum!
Aici eşti în siguranţă, căpitane Blackthorne.
Vă las acum.
De ce? De ce m- aţi salvat?
Pentru sufletul tău şi al meu, şi...
şi mai ce?!
E un motiv suficient.
La revedere, Anjin-san.
Mergi cu Dumnezeu.
I-am spus, pilotule.
Spre Anjiro.
Pentru numele lui Cristos, pilotule.
Care e necazul?
Mi-au spus...
Mi-au spus că Erasmus s-a dus.
Nava noastră s-a dus... incediată!
Doamne, fă să fie o minciună.
O poţi vedea?
Nu, pilotule.
Încă nu am trecut de cap.
Ce este?
Poţi vedea, Vinck?
Spune-mi!
Spune-mi, lua-te-ar naiba... ..e adevărat?
Da, pilotule.
Mai adevărat de atât.
Spune-mi ce vezi.
Pur şi simplu...
zace acolo...
ce a mai rămas din ea.
Eşuată.
Catargele nu mai sunt.
Puntea s-a dus.
Totul...
Doamne Dumnezeule!
Dar chila? Se mai vede?
Da.
Se pare că au tras-o pe plajă.
Maimuţele.
Când ai un incendiu blestemat,
şi eşti pe un ţărm blestemat,
o tragi la mal ca să te lupţi cu focul acolo.
Chiar şi păgânii ştiu asta.
Nu trebuia să le-o încredinţăm lor.
Ce vom face acum?
Cum o să mai ajungem acasă?
Trebuia s-o fi lăsat la Yedo.
Poate că ei au tras-o la mal.
Da... dar împuţiţii nu au stins focul.
Dumnezeu să-i blesteme!
Nu trebuia să-i lăsăm pe japonezi pe punte.
Suntem complet neajutoraţi.
Suntem morţi.
Nava noastră e moartă.
Erasmus...
Ăsta e blestemul lui Alvito.
Ce?
Preotul ăla, părintele Alvito.
A spus că vom muri aici.
Cum adică?
A spus că nu voi mai părăsi aceste insule.
Amaraţi la ţărm...
pentru tot restul zilelor, pilotule?
Să trăim cu păgânii ăştia blestemaţi
pentru tot restul vieţii noastre!
Şi cât o s-o mai ducem...
când toţi vorbesc că va fi război?!
Război, război!
Răspunde-mi, pilotule.
Da, Vinck, acuma taci!
Să tac, nu?
Nu...
vorbesc când vreau eu, şi spun ce vreau eu!
E vina ta!
A ta!
Tu ne-ai adus
în locul ăsta împuţit!
Ai spus...
"Să mergem în Japonii."
Câţi au murit pe drum?
Răspunde-mi, dacă poţi.
Numai tu eşti de vină!
Da!
Vina e a mea.
Acum te simţi mai bine?
Ce mai vrei să-ţi spun?
Îmi pare rău, Vinck.
Îmi pare rău.
Îti pare rău?!
Asta e tot?
O să mai ajungem acasă?
Nu ştiu.
Dar trebuie să ştii.
La naiba, tu eşti pilotul!
Şi ce-ai vrea să fac, Vinck...
Să schimb ce s-a întâmplat?
Dacă aş putea...
Sufletul mi-e întors pe dos, Vinck.
Nu poţi să înţelegi asta?
Iar nava e pierdută... visele mele s-au dus odată cu ea.
Totul.
Mi-au răpit ce-aveam mai bun în viaţă!
S-a dus, Vinck, şi nu pot schimba asta.
S-a dus.
Poate că va mai veni vreo altă navă... de-a noastră.
Va trebui să aşteptăm.
Să aşteptăm?
Cât să aşteptăm?
Cinci ani blestemaţi?
Douăzeci?
Tot restul vieţii noastre mizerabile...
cu maimuţoii ăştia cu ochii negri...
pentru că asta sunt!
Maimuţe!
Mereu gesticulează şi se holbează la tine.
Nu-i mai suport să- i văd în ochi!
Isuse!
Acum începe războiul.
Aşa ai spus, nu?
Toţi or să alerge cu săbiile trase.
Or să ne omoare!
Suntem morţi, pilotule...
Morţi!
Ţine-ţi firea, Vinck!
Ne urmăresc maimuţele!
Or să ne taie capetele
şi-or să le înfigă în pari să le mănânce păsările.
Păsările...!
Ne vor scoate ochii...!
Vin!
Vinck!
Vinck, unde eşti?
Vinck!
Vinck.
Anjin.
Alvito.
Preotul!
El mi-a incendiat nava!
Anjin...
Hai, Toranaga-sama.
Anjin-sama.
Mariko?
Iye, Anjin-sama.
Konbanwa, Fujiko-san.
Toranaga-sama...
Hai. Ichi mas.
Seniorul Toranaga m-a chestionat
despre incendiul de pe navă.
I-am spus că nici eu, nici alcineva din partea mea
nu a ordonat sabotarea navei.
Poate că el te-a crezut.
Eu nu te cred.
Seniorul Toranaga îmi cere să jur pe ce am mai sfânt
către tine şi el
că spun adevărul.
Mi-o cere,
altfel îşi va retrage sprijinul
către mine şi biserică.
Atunci jură, preotule.
Jură pe ce ai mai sfânt.
Şi atunci mă vei crede?
Mă vei crede?
Jur solemn în faţa Domnului, a Tatălui, a Fiului
şi a Sfântului Duh...
...în faţa tuturor lucrurilor sfinte
că spun adevărul.
Nici eu, nici alcineva cunoscut de mine
nu a ordonat şi nu a asistat la arderea navei tale.
Jur asta în faţa Domnului.
Seniorul Toranaga întrebă dacă acum mă crezi.
Hai, Toranaga-sama.
Nu sunt duşmanul tău, pilotule.
De fapt...
sunt un prieten mai bun decât crezi.
Omi.
Kiku...
Hai.
Seniorul Toranaga ţi-a dăruit contractul acestei doamne.
Acum îţi aparţine.
Îmi aparţine?
Seniorul Toranaga a spus
că poţi face cu ea ce vrei.
Ce-a vrut să spună cu, "îmi aparţine"?
E a ta.
Această doamnă e a ta.
Omi-san.
Hai, Anjin-san.
Anjin-sama, hai!
Cererea seniorului Toranaga a fost una simplă.
"Îl rugăm pe seniorul Yabu să ne explice
de ce l-a ucis pe căpitanul Yoshinaka."
"Cine îndrăzneşte să mă acuze?" a întrebat Yabu.
Îmi pare rău.
N-am vrut să te sperii.
Voi pleca dimineaţă.
Nu ştiu dacă voi mai avea ocazia să vorbim,
şi aş vrea să-ţi spun câteva lucruri.
Atunci, spune-le.
Înainte să plec, vreau să ştii
că ştiu ce a însemnat pentru tine moartea lui Mariko- san.
Şi vroiam să ştii...
că ştiu ce ai însemnat pentru ea.
De unde puteai să ştii asta?
Ea a venit la mine.
În noaptea când ai plecat la Yedo.
Mă tem că destinele noastre sunt întreţesute, pilotule.
Ţi-a spus Mariko-san asta?
Mi-a spus.
Şi ce altceva ţi-a mai spus?
M-a rugat să-ţi fiu prieten.
Să te protejez dacă pot.
Şi am să încerc.
Vezi dumneata... nu vei mai pleca de aici, Anjin- san.
Ţi-am mai spus asta, şi o mai spun şi acum
fără răutate, cinstit.
Eşti un om curajos.
Un adversar valoros... care trebuie respectat.
Ar trebui să ne împăcăm.
Cum se poate asta?
Anjin-todo.
Seniorul Yabu spune că îţi dăruieşte această sabie
pentru a-ţi aminti de sosirea ta la Anjiro
şi ca să-ţi mulţumescă pentru plăcerea...
...pe care i-a dăruit-o micul barbar.
Seniorul Yabu spune că nici unul din "mâncătorii ăştia de bălegar"
nu merită această lamă.
Dumneata o meriţi.
Ia-o, te rog.
Domo, Yabu-sama.
Îţi cere să-i fii martor.
Hai.
Seniorul Yabu spune că acum vei vedea
cum moare un adevărat samurai.
Acesta a fost poemul de moarte al seniorului Yabu.
Sună aşa:
"Pe albastrul cer de deasupra pământului,
"norii albi se ridică spre rai,
"viaţa e doar un vis al unui fluture..
Moartea... e calea spre viaţa eternă."
Omi...
Hai, todo.
Anjin...
Seniorul Toranaga ţi-a schimbat feuda.
Îţi dăruieşte Anjiro.
Da, Toranaga-sama.
Mulţumesc.
Anjin...
Seniorul Toranaga te-a făcut samurai şi hatamoto.
Întreabă de ce stai acolo
prostit şi slăbit.
Anjin...
înainte ca Mariko să părăsească Yedo,
mi-a dat asta pentru seniorul Toranaga.
Mi-a spus că dacă vei mai fi în viaţă după Osaka,
trebuie să o primeşti.
Seniorul Toranaga întreabă dacă mai eşti în viaţă.
Seniorul Toranaga spune,
"atunci poartă-te ca un om viu."
"Te iubesc.
"Dacă citeşti asta, atunci eu am murit în Osaka,
"şi poate, din cauza mea, a murit şi nava ta.
"Trebuie să sacrific ce ai mai de preţ în viaţă
"din cauza credinţei mele,
"Dumnezeu mi-e martor, ca să-ţi salvez viaţa
"care, pentru mine, e mai preţioasă ca orice...
"chiar şi decât credinţa către seniorul Toranaga.
" A trebuit să aleg: tu sau nava ta.
"Îmi pare rău, dar am ales eu pentru tine.
"Nava ta e condamnată oricum, cu sau fără tine.
"Îţi voi încredinţa nava ta duşmanului
"ca să poţi trăi.
"Nava nu înseamnă nimic.
"Construieşte alta.
"Asta poţi să o faci.
"Seniorul Toranaga îţi va da
"toţi meşterii şi tâmplarii de care ai nevoie.
"Are nevoie de tine şi de navele tale, iar din averea mea,
"ţi-am lăsat toţi banii necesari.
"Construieşte-ţi o nouă navă,
"şi o nouă viaţă, iubitule.
"Ia Corabia Neagră de la anul, şi trăieşte veşnic.
"Ascultă-mă, iubitule, sufletul meu creştin
"se roagă să te reîntâlnească în Raiul creştin.
"Sufletul meu japonez speră că în următoarea viaţă
"voi face totul să fii fericit
"şi voi fi cu tine, oriunde ai fi.
"Iartă-mă... dar viaţa ta era mai importantă.
Te iubesc."
Yoshi Toranaga, Senior de Kwanto,
şi-a spus: "Da, construieşte nava, Anjin-san,
"şi o voi distruge cum am distrus-o şi pe cealaltă.
"Şi la vremea potrivită, am să-ţi spun şi de ce:
"Era nava ta .. sau viaţa ta.
"Iar eu te-am ales pe tine.
"Am multe de învăţat de la tine, Anjin-san.
"Am învins odată, şi dacă voi câştiga... când am să câştig...
"voi câştiga adevăratul premiu.
"Mariko, a fost karma ta să mori cu glorie
"şi să trăieşti veşnic.
"Anjin-san, prietene,
"este karma ta să rămâi aici.
"Iar karma mea, pe care nu eu am ales- o,
karma mea e să fiu Shogun"
În acel an, în zorii celei de a 21-a zile
a celei de a zecea luni... luna fără zei...
cele două armate s-au încleştat.
S-a întîmplat în munţii din Sekigahara,
pe drumul spre nord.
După-amiază, Toranaga căştiga bătălia,
iar măcelul a început.
40.000 de capete au căzut.
Trei zile mai târziu, Ishido a fost capturat viu
şi Toranaga l-a trimis în lanţuri la Osaka să- l vadă lumea,
punând să fie îngropat în pământ
şi numai capul să-i fie lăsat afară.
Trecătorii au fost invitaţi
să taie cel mai faimos gât cu trestii de bambus.
Ishido a rezistat trei zile şi a murit foarte bătrân.
În acel an, Împăratul l-a invitat pe Yoshi Toranaga,
Senior de Kwanto, să devină Shogun,
şi supus, Toranaga a acceptat.
Traducerea şi adaptarea Adio67