OpenSubtitles.org AP stops working soon, but not for VIP members -> osdb.link/vip
Râzi de mine ? Duminicile ? Îmi plac duminicile. Trăiesc pentru ele.
Întreaga familie e împreună. Mama face braciole. Tată îmbracă tricoul.
Toți ne uităm la meci.
Da, asta mă înnebunește. Și, da, eram un pesimist.
Chiar dacă nu știai că asta îmi plăcea, Nikki.
Doar că, înainte, nu apreciam. Asta sau pe tine.
Haide. E timpul de plecare.
Le-am pierdut pe toate. Am dat-o în bară.
Dar și tu. Ne putem împăca.
O să ne împăcăm. De acum o să fie mai bine.
Acum sunt mai bine și sper că și tu.
Am să apreciez...
O să ies imediat, bine ?
Doctorul așteaptă. Să mergem.
Ies îndată.
Asta e iubirea adevărată.
CÂT MAI SUS (în latină)
E de când aveam părul lung.
Lumea zice că vorbesc prea mult despre păr.
E așa cum îl vreau, dar mi l-a tuns la loc.
Mi-a tuns partea asta. Nu i-am zis-o.
- I-am zis, „Tunde-l ca de obicei”. - Orice e posibil.
Cred că dacă ajungem... Suntem adesea prinși în această negativitate.
E ca o otravă, nimic altceva.
Îl puteți scoate împotriva recomandărilor noastre,
dar vă asumați răspunderea în fața instanței.
Tocmai când se obișnuise cu rutina de aici.
Nu vreau să se obișnuiască cu rutina de aici.
Opt luni înseamnă deja prea mult timp.
Bună, mamă.
Putem să-l luăm pe Danny până în nord de Philadelphia ?
Ce ?
- Nu înțeleg. - Stai liniștită. Va fi bine.
Cred că toată lumea pleacă astăzi.
Bună ziua, doamnă S. Sunt onorat să vă cunosc, în sfârșit.
Pat mi-a povestit cum v-a îmbogățit Dumnezeu caracterul.
Sunteți falnicul stejar care ține familia împreună.
Ca să nu mai vorbim de lasagna gătită în ziua când joacă „Păsările”.
Danny a fost arestat pentru amfetamină și alcool.
- Urâtă combinație. - Plus o tulburare de anxietate.
Asta de când eram tehnician radiolog
și aveam tulburări de atenție, cât și anxietate.
Aveam acces la o grămadă de medicamente și am profitat de asta.
Atunci aveam părul lung. Mi-a crescut părul doar când eram mai în vârstă.
Când eram tânăr, părul meu nu creștea...
Mai ții minte că fratele meu avea o freză Jheri,
iar eu nu, pentru că nu-mi creștea părul lung.
Eram gelos pe fratele meu, dar stai...
- Alo ? - Acum arată grozav.
- Îți place ? - Acum e bine.
Ați luat-o greșit.
Ce ?
Sunteți sigur ?
Îl aduc imediat înapoi.
M-ai mințit, Pat. Danny nu are voie să plece.
În regulă, mamă. Să vorbim despre asta.
- Mamă, ascultă. - Nu atinge volanul !
Pat, totul a fost o greșeală.
Îmi pare rău, mamă.
Ești bine ?
Pentru tine, mi-am pus chiar acum tribunalul în cap.
E vina mea. Pat nu știa.
El este prietenul meu și rezonează cu mine.
Am o neînțelegere cu spitalul. O vom rezolva.
Duceți-mă la spital, dar pe Pat duceți-l acasă, el e bine. Credeți-mă.
Veți vedea, el e bine. E vina mea.
Mamă, putem opri la bibliotecă ?
Vreau să citesc programa de engleză a lui Nikki.
Mamă, e un lucru bun. Mă refac singur.
DeSean Jackson.
Ce s-a întâmplat cu DeSean Jackson ?
- Haide, spune-mi. - E o nebunie.
A șutat mingea de pe linia de 10 m, afurisita aia de linie. Adică...
Ajunge zăpăucul în suprafața de eseu și sărbătorește înainte de a înscrie.
Știi ceva ? Nimic nou. Echipa ta face asta tot timpul.
Ajung aproape și apoi o dau bară. Au un complex de inferioritate.
Despre ce vorbești ? Ce face echipa Cowboy să fie a Americii ?
- Fiindcă suntem echipa Americii. - Noi suntem în Philadelphia.
- Care-i baiul ? Ești un trădător. - Ce-i mai american decât un cowboy ?
Știi ce e mai american ? Benjamin Franklin.
- Benjamin Franklin ? - Franklin, fondatorul țării noastre.
Ăla cu ochelari, păr lung și răvășit ?
Cum rămâne cu fulgerul ? Ridicase un zmeu pe furtună.
Dacă n-ar fi pe bancnota de 100 $, nimeni nu ar ști cine a fost.
- De ce ai atâtea ? - Nu le atinge.
Nici nu le-am atins. Nu mă învinovăți.
Cine a făcut asta ?
Cine a pus telecomenzile aici ?
- Tu, Randy ? - Nu mă ating de ele.
Nu știu de ce ai nevoie de atâtea.
Hei ! Ah, uite-o.
- Uite cât de frumoasă e. - Ce ?
- Ce-i asta ? - Bună.
- E totul în regulă ? - Îhî.
Bine...
- Unde e ? - E chiar aici.
Ai reușit.
Ei bine, nu vrem să i-o fure cineva.
- Tu o mai ai ? - Da, o am.
Deci, nu vorbești cu mine ? Nu mi-ai spus că-l scoți ?
- Păi, acum e pregătit. - Nu i-ai spus lui tata că mă scoți ?
- Nu-ți face griji din asta. - Vreau să fiu sigur că ești bine și...
Ea nu mi-a spus nimic. Nu mi-a spus.
Tribunalul a fost de acord. Stai liniștit.
Da, dar doctorul ce a spus ? Pentru că tribunalul ascultă doctorul.
- Tribunalul dă ascultare doctorului... - Tată, tată, tată, liniștește-te.
Tribunalul a fost de acord, bine ? Las-o așa.
- Nu-ți face griji. - Sunt acolo din cauza tribunalului.
Ăsta e acordul pe care l-am făcut. A fost o înțelegere cu tribunalul.
Avocatul m-a instruit, zicea că ar trebui să pledăm așa. Fac opt luni și apoi ies.
Totul e sub control.
- Bine. Atunci, felicitări. - Mulțumesc.
- Deci, ce ai de gând să faci ? - Voi începe cu un restaurant.
- Un fel de patiserie. - Cum ai să-l plătești ?
- Am să-l plătesc, nu-ți face probleme. - Din pariurile tale ?
- Cine ți-a spus despre ele ? - Mama, afară.
- Nu, nu i-am spus. - Tocmai mi-ai spus afară.
Acum 5 minute mi-ai zis: „Să nu spui ceva,
dar tata și-a pierdut slujba, și acum e parior.”
De ce, Dolores ? De ce i-ai spus asta ?
Are o părere greșită. Totul e în regulă, Patrick.
Mă îngrijorezi mai mult tu decât orice altceva.
- Bine, tată, bine. - Întrebarea este:
ce ai tu de gând să faci cu tine însuți ?
Reintru în formă.
Mă bărbieresc, mă aranjez pentru Nikki.
O să citesc programa de predare a lui Nikki
și-mi voi relua vechea slujbă.
Știi... Nikki a vândut casa. Și a plecat.
- Nu ți-a spus mama... ? - Nu știi nimic despre căsnicia mea.
Căsnicia noastră...
Suntem foarte, foarte îndrăgostiți, bine ?
La fel ca voi doi.
Ascultă, Patrick, a dispărut. Nu mai e prin preajmă. Nikki a plecat.
Ce faci, tată ? Tu cu... Excelsior. Cât mai sus.
Ce înseamnă asta ?
Înseamnă să iau negativismul și să-l folosesc drept combustibil.
Voi ajunge la partea optimistă. Și asta nu-i o tâmpenie.
Nu-i o tâmpenie. E nevoie de muncă, iar ăsta e adevărul.
Ce-i porcăria asta ?
Afurisită carte tâmpită.
Nu pot să cred că Nikki preda mereu din cartea asta. Hai să vă explic.
Tot timpul îți dorești ca tipul ăsta, Hemingway,
să supraviețuiască războiului și să fie cu Catherine Barkley.
E 4:00 dimineața, Pat.
Și el o face. O face. Supraviețuiește războiului după ce fusese aruncat în aer.
Supraviețuiește și evadează în Elveția cu Catherine.
Dar acum Catherine e însărcinată. Nu e minunat ?
Fug în munți. Vor fi fericiți acolo, bând vin și dansând tot timpul.
Amândurora le place să danseze, ceea ce era plictisitor,
dar mie asta mi-a plăcut, pentru că ei erau fericiți.
Credeți că el termină cartea acolo ? Nu.
Scrie un alt sfârșit.
Ea moare, tată.
Adică, lumea este și așa destul de grea, băieți.
Destul de grea. Nimeni nu poate să spună: „Hei, hai să fim optimiști” ?
„Să terminăm bine povestea asta” ?
Pat, ne datorezi scuze.
Mamă, nu-mi pot cere scuze. Nu-mi cer scuze pentru asta.
Știi ce voi face ? Îmi cer scuze în numele lui Ernest Hemingway,
pentru că el este singurul vinovat aici.
Să ne sune Ernest Hemingway,
să-și ceară și el scuze.
- De ce n-ai alergat cu mine, hă ? - Am citit.
Fă-ne o favoare, nu mai citi o vreme. De ce porți un sac de gunoi ?
- O să alerg acum. - Așteaptă.
Unde te duci ? Așteaptă, trebuie să repari fereastra aia.
- O repar când mă întorc. - Repar-o acum.
Urcă în mașină. Trebuie să te duc la terapie.
- Nu vreau să merg la terapie. - Face parte din înțelegere.
Nu poți locui cu noi și să nu te duci.
Chiar se aude melodia aia ?
Punem uneori muzică.
Cântecul ăla mă omoară.
- Îl poți opri ? - Nu pot.
- Cum adică, nu poți ? - Nu sunt autorizată.
- Îmi pare rău... - Te-a pus dr. Timbers să faci asta ?
E vreun difuzor pe aici ? Difuzorul e aici ?
Îmi pare rău. Îmi pare rău. Îmi pare rău, bine ? Scuze.
Voi repara toate astea, bine ?
M-ați dat peste cap, dr. Patel. Îmi pare rău, dar asta e...
Îmi poți spune Cliff.
Da, Cliff, nu în felul ăsta cunoști oamenii, da ?
De ce nu scrie asta în... ... nu știu, într-o broșurică ?
Scuze. Voiam să văd dacă acela mai era un declanșator pentru tine.
Bravo, este un declanșator.
- N-am să mai iau medicamente. - Trebuie.
Nu, n-am să mai iau. Mă fac buimac...
- Trebuie. - Nu mai vreau medicamente.
Îmi pare rău. Uite ce este, nu-s un tip exploziv, da ?
Tatăl meu este exploziv. Eu nu sunt de genul ăsta.
A fost dat afară de pe teren.
A bătut oameni, a fost pe lista excluderilor.
- Am avut un singur incident. - Dar un incident poate schimba o viață.
Dar sunt pregătit.
Sunt gata să-mi asum responsabilitatea pe partea mea de stradă.
- Dar și ea trebuie să și-o asume. - Care este a ei ?
Care este a ei ?
Glumești ?
Să revenim la incident.
Am venit acasă de la serviciu, după ce plecasem mai devreme,
ceea ce n-o fac niciodată, dar m-am certat cu Nancy, directoarea.
Vin acasă și ce se cânta ? Melodia.
Melodia pe care ai pus-o așa de fermecător pentru noi.
Asta se cânta. Nu mă gândeam la nimic, deși ar fi trebuit.
Vin acasă și ce văd ? Intru pe ușă și văd lenjerie intimă
și îmbrăcăminte, pantalonii cu curea ai unui tip.
Și urc pe scări și văd DVD player-ul.
Pe player este CD-ul care cânta melodia.
Și apoi mă uit în jos și văd chiloții soției mele.
Și apoi mă uit în sus și o văd sub duș.
Mă gândesc, „Ce drăguț ! E sub duș. Perfect.”
„O să intru. Nu ne-am regulat vreodată sub duș. Poate astăzi o vom face.”
Trag perdeaua și acolo era afurisitul profesor titular de istorie.
Și știi ce mi-a spus ?
„Probabil ar trebui să pleci.”
Asta mi-a spus.
Deci, da, am clacat. Aproape că l-am omorât cu bătaia.
Dar sunt pedepsit pentru asta ? Și sunt paralel cu tatăl meu ? Nu cred asta.
În regulă. Poți vorbi despre ceva pe care l-ai făcut înainte sau după ?
Cu o săptămână înainte de incident, am sunat la poliție și le-am spus
că soția mea și tipul au deturnat bani de la liceul local, ceea ce...
... nu era adevărat. A fost o iluzie.
Și am aflat mai târziu de la spital, pentru că sunt...
Diagnosticat cu bipolaritate.
Da. Cu schimbări ciudate de dispoziție și gândire, provocate de stresul sever,
care se întâmplă foarte rar, slavă Domnului.
Și când a fost incidentul de la duș, am clacat.
Așa că, atunci mi-am dat seama că:
„Uau, cu asta voi avea de-a face toată viața mea”.
Și fără nicio supraveghere,
am făcut totul pe cont propriu fără ajutor.
Și, în principiu, am fost ca și cum aș fi bâlbâit-o tot timpul.
Trebuie să fie greu.
Da, ai multe pe cap, mai ales când nu știi
ce se întâmplă, ca acum. Într-un fel.
Trebuie să-ți iei pastilele.
- Nu pot, mama, nu pot. - O să-i sun.
- Vor veni după tine. - N-ai face asta.
- De ce să-i suni ? - Care-i baiul ?
Nu mă simt bine când... Nu mi-e bine. Sunt mai conștient fără ele.
Mă balonez. Nu-mi place cum arăt.
Ia-ți doar doctoriile.
Mă ocup de starea mea fizică. Ies afară și asta am să fac.
- De ce poartă sacul de gunoi ? - Chiar de ce ?
- Ca să transpir. - Stai jos. Haide.
Sunt 7 minute, tabela e goală. Alungi piaza-rea.
Nu cred în piaza-rea.
Haide, dle Excelsior, n-ai vrea să fii optimist ? Fii optimist.
Stai jos. Haide.
Doar puțin, mă uit la începerea jocului.
- Tu ești talismanul, dragule. - Ce ai în mână ?
E o... Este...
- Vezi ? Da. - Eșarfă ?
Și o pasează lui DeSean Jackson, care pornește spre terenul adversarilor.
Asta-i tulburare obsesiv compulsivă. O nebunie.
Ce TOC ? Vreau să mă uit cu fiul meu la TV, dă-mă în judecată.
Nu, stai jos. Haide. Vreau să te uiți la meci cu mine.
Nu sunt superstițios.
Un lucru mic pe care-l fac. Dacă fac bani, care e diferența față de asta ?
E un lucru neînsemnat. Stai jos. Haide.
Am să fac niște chipsuri de casă.
Eseu !
- Oh, uau ! - Vedeți ? Vedeți asta ?
Trebuia să fii aici. E o chestie specială.
Totul se întâmplă cu un motiv.
De asta te-ai întors acasă. Accept-o. Accept-o.
Eu sunt motivul ? Nu cred.
Da, Tommy. Tommy, da, da.
Am toată fișa ta. Da. Nu, nu. Doar confirm. OK.
Așteaptă, așteaptă.
Pot să iau un interviu despre sănătatea mintală ?
Nu.
Nu-l băga în seamă.
- Cine era ? Rick D'Angelo ? - El era.
- Tipul cu ceva probleme ? - Oamenii sunt stupizi.
Nu-i lăsa să-ți rănească sentimentele. Patrick.
Pat, n-o căuta pe Nikki.
Pleacă de aici cu video-camera aia.
- Patrick, te rog. - Pat.
- Patty. Patty. - N-o căuta pe Nikki !
- Dră Metgers ! - Oh, Doamne, Doamne.
Nance. E ziua mea norocoasă. Uită-te la tine, lucrezi duminica !
- Ce mai faci ? Hei. - Ce cauți aici ?
Am trecut doar să te salut și să-ți spun că vin la muncă.
- N-ar trebui să fii aici. - Normă întreagă sau jumătate.
O să lucrez ca suplinitor la catedra de istorie, nu contează.
Lasă-mă să te ajut. Scuze.
- Am înțeles. Am înțeles. - Dă-mi voie să te întreb ceva.
- Nikki mai lucrează aici ? - Nu-ți pot spune asta.
- Dar Doug Culpepper este. - De ce mi-ai spune asta ?
El mi-a ruinat căsătoria. Ești cumva instigatoare ?
Arăți bine. Ai pierdut mult din greutate ?
- Da, am slăbit. Mulțumesc. - Aah ! Lasă-mă în pace, lasă-mă.
Bine, bine. Mă simt mai bine. Acum sunt mai bine.
Mă simt atât de bine. Uită-te la ochii mei.
Vezi ce limpezi sunt ?
- Nu mă îmbrățișa. - Nu mă plâng, sunt optimist.
Trebuie să oferi ceva timp. S-au întâmplat atâtea.
- Lumea va uita asta. O să meargă. - Voi lua asta ca pe o evoluție fericită.
- Ăsta-i partea optimistă. - Mult noroc.
Ronnie. Sunt Pat.
- Uite-l. S-a întors. - Hei.
- Bine ai venit acasă. - Mulțumesc.
- Bun venit înapoi, omule. - Am ieșit.
Da, ai ieșit ? Tare, frate. Ai mai slăbit.
- Nu te-am recunoscut. - Mulțumesc.
Îmi pare rău că nu te-am vizitat.
Toate au ieșit de sub control. Știi, ea a născut.
Chiar mă bucur foarte mult că te-ai întors.
Mi-era dor de tine. Chiar aveam nevoie de cineva cu care să vorbesc.
Vino să ne vezi copila. E frumoasă.
Veronica vrea să te invite la cină.
Felicitări pentru copil, dar nu cred faza cu invitația.
Pentru că crezi că Veronica te mai urăște încă ?
- Așa cred. - Nu-i adevărat.
Ba da, este. Nikki zicea mereu că soția lui Ronnie își ține agenda socială
unde-și ține el boașele, adică în poșeta ei.
Nu-i adevărat.
- Ronnie! Ce faci? - Bine, e puțin adevărat.
Dar, dacă crezi că încă te urăște, greșești,
pentru că, de ce te-ar invita la cină, hă ?
- L-ai invitat ? - Da !
Păi, poate veni ?
Nu știu încă !
- Poți veni duminica viitoare ? - Sigur.
- Ne vedem duminica viitoare. - Mai țineți legătura cu Nikki, nu ?
Veronica încă mai vorbește cu Nikki ?
Da.
Vino, te rog, înăuntru. Am nevoie de tine.
Bine.
Imediat ce ai plecat, Redskins au apelat la un truc, o pasă laterală la Randal El.
Andy Reid irosește timpul alocat încercării, pierde încercarea, meciul.
Te afli în această casă, arată ceva respect pentru ceea ce fac.
Ar trebui să petrecem timpul împreună. Eu încerc să te feresc de necazuri.
Am vești foarte bune. Vești foarte bune.
Ce înseamnă asta ? Care e vestea cea bună ?
- Lucrurile se îmbunătățesc. - Oh, chiar ?
Am știut de ce m-au invitat. Știu.
- Ascultă, ar putea fi cu tipul ăla. - În niciun caz.
- Nu, ar putea fi cu el. - În niciun caz, tată.
- Se teme. Nu vrea să vorbească. - Se teme de Doug Culpepper ?
- Te rog, pune telefonul jos. - Ce faci ?
- Oprește-te. - Uite, uite... Tată, tată.
- Asta e viața mea. - Dă-mi telefonul.
Dă-mi telefonul. Trebuie să mă înțelegi.
Vrei să te întorci ?
Oprește-te. Nu face asta.
- Nu striga la mine așa. - Atunci, nu te comporta așa.
Am fost sunat pentru a verifica această casă.
Pat Solitano ? Da ? Dna Solitano, dl Solitano,
Eu sunt polițistul Keogh. Am aflat de ordinul de interdicție.
Te-ai dus la vechea casă, la școală. Asta nu e bine.
Mi-a fost repartizat cazul tău, o să mă vezi foarte des.
Fă-mi o favoare. Respectă ordinul de interdicție: 150 m.
Ai auzit ce a spus ? Ai un ordin de interdicție.
- Da, știu. - Mulțumesc.
Dacă aveți nevoie de ceva, cartea mea de vizită.
- Mulțumim. Scuze. Înțelegem. - De când au polițaii cărți de vizită ?
Spune-mi, vrei să revii la închisoare sau la spital ? Hă ?
Așa că, ia-ți medicamentele.
Dacă te faci bine, le reducem.
Nikki mă așteaptă să ajung în formă,
să-mi pun viața în ordine și atunci ea va fi cu mine.
Și asta e mai bine decât orice medicament.
Pat, există o posibilitate.
Vreau să fii pregătit pentru asta, poate că ea nu se va întoarce.
Adevărata iubire e s-o lași să plece și să vezi dacă se mai întoarce.
Între timp, dacă auzi acel cântec, nu vreau să o iei razna.
Deci, caută o strategie, bine ? Ai nevoie de una.
Lasă-mă să spun... Am să-ți spun ceva.
Bine.
Asta este ceea ce cred, ce am învățat în spital.
Faci tot ceea ce poți, lucrezi din greu.
Și dacă o faci, dacă rămâi pozitiv,
ai șansa părții optimiste.
- Lucrează la o strategie, bine ? - În regulă.
Prietenul meu, Ronnie, dă o petrecere duminică, o treabă realmente trăsnită,
iar nevastă-sa, Veronica, e cu adevărat obsedată de...
Mama mi-a luat haine de la Gap, pe care vrea să le port,
dar eu vreau să îmbrac un tricou pe care mi l-a luat Jake de la Eagles.
- Ce tricou ? - DeSean Jackson.
DeSean Jackson e cel mai tare.
Atunci s-a rezolvat.
Pat ! Ce faci ?
- Trebuie să plec, omule. - De ce ?
Am făcut o greșeală. N-aș fi purtat asta.
Îmi place tricoul ăla. Aș fi vrut să am și eu unul.
- Te simți confortabil ? - N-o să-i placă Veronicăi.
Tu ai și cravată.
Oaspetele de onoare. Vino cum îți place să vii.
- Pe bune ? - Vino aici.
DeSean Jackson e în casă.
- Adică, debutantul anului ? - Da.
DeSean Jackson ? DeSean Jackson ?
Oh, porți un tricou la cină.
- Nu e minunat ? - Nu pentru cină.
- Uite, ne-a adus flori. - Oh, da, drăguț. Drăguț, Pat.
- Asta-i minunat. Hei. - Și vin.
Fii atent aici.
Tocmai am redecorat întreaga chestie.
- Uau. Extraordinar. - Nu-i grozav ?
Nemaipomenit.
- Da. Mă gândesc s-o fac din nou. - De ce ?
Faceți multe.
Facem totul bine. Nu mă pot plânge.
- Nu e piața la pământ ? - Este.
Dar ea, știi, vrea tot mai mult, așa că-i ofer mai mult, omule.
Tata și-a pierdut pensiunea.
Regret. O mulțime de oameni. Și unchiul meu.
Zău ?
Nu-i lipsă de respect, nimic personal, dar e momentul să dai lovitura.
Începi să înșfaci bunurile imobiliare comerciale ieftine.
Le răvășești brusc, iar asta-i când faci bani.
Dar presiunea... Omule, e ca și cum...
- Ești bine ? - Nu sunt bine.
Nu spune nimănui.
Ascultă-mă.
Simt de parcă aș fi zdrobit și...
- De ce ? - Totul. Familia, copilul, slujba...
... sculele dracului de la slujbă... E ca și cum, știi...
... încerc să fac ceva, știi, și apoi simt cum mă sufoc.
Sfinte Sisoe.
Nu poți fi fericit tot timpul.
- Cine ți-a spus că nu poți fi fericit ? - Dă tot ce poți, n-ai de ales.
- Nu-i deloc adevărat. Ronnie, Ronnie. - Pur și simplu nu poți.
Sper că ești în regulă cu sora lui Veronica. Vreo problemă ?
- Cine ? - Sora Veronicăi.
- Tiffany și Tommy ? - Tiffany, da. Doar Tiffany.
- Ce s-a întâmplat cu Tommy ? - A murit.
- Tommy a murit ? - Polițiștii mor.
- Cum a murit ? - Nu adu vorba.
- Nu, cum a murit ? - Cum a murit cine ?
Hei, Tiffany. El este Pat.
Pat, cumnata mea Tiffany.
Arăți bine.
- Mulțumesc. - Nu flirtez.
Nici nu credeam asta.
Văd că ai făcut un efort. O să fiu mai bun cu soția mea.
Vreau să-i recunoști frumusețea.
Nu obișnuiam să fac vreodată asta.
Am s-o fac. Vom fi mai buni decât oricând, Nikki.
Pur și simplu exersând. Cum a murit Tommy ?
Dar ce spui despre munca ta ?
- Tocmai am fost concediată. - Oh, chiar așa ? Cum ?
Adică, îmi pare rău. Cum s-a întâmplat ?
Chiar contează ?
Iubitule, cum merge ?
- Grozav. - Grozav.
Toți se distrează ?
Oh, iubitule, le putem arăta casa ?
- Te rog, te rog, te rog. - Toată casa ?
Da. Va fi distractiv. Va fi distractiv. Vom face acum un tur.
- Să mergem să vedem casa. - Hai să facem un tur.
Am planificat asta dintotdeauna. Îmi place casa noastră.
Sunt foarte încântată de ea.
Haide.
- Ghiciți ce este. - Un televizor.
- Un monitor de computer. - Nu.
- Continuați, continuați. - O sobă de teracotă.
- O lampă. - Oh, mai cald.
Un sertar din care sunt scoase cadavrele, injectate cu formaldehidă.
- Unde e dus cadavrul ? - E o glumă.
Este un șemineu.
În mijlocul peretelui ?
Avem câte un port în fiecare cameră. Cine nu are un iPod ?
Eu n-am iPod. Nu am nici telefon.
Nu m-ar lăsa să le am. Își închipuie că o sun pe Nikki.
- Nu te îngrijora pentru asta. - Aș suna-o pe Nikki.
O să-ți dau unul dintre iPod-urile mele.
Dă-mi iPod-ul tău. Dă-mi-l. Mersi.
Dintre toate camerele, unde-s porturi iPod, sunt fericită că ne-ai dus în baie.
Pun muzică pentru bebeluș în toate camerele.
Poți pune și „Ride The Lightning” cu Metallica ?
Pat a fost suplinitor la catedra de istorie a liceului, Tiffany.
Întrebă-l despre orice președinte, îi cunoaște pe toți.
Iată un fapt amuzant. Știți de unde vine expresia „OK” ?
Nu. Nu, nu. Eu nu știu.
De unde ?
Martin Van Buren, al 8-lea președinte al S.U.A., din Kinderhook, New York.
Făcea parte dintr-un club de bărbați, numit Old Kinderhook.
Dacă erai mișto, intrai în club și s-ar fi spus, „Tipul ăsta e OK”.
- E un Old Kinderhook (OK). - Pe bune ?
- Destul de mișto, nu ? - Interesant.
Tiffany se ocupă cu dansul de ani de zile. E chiar bună la așa ceva.
Va concura la Hotelul Ben Franklin.
- Serios ? Nikki adoră dansul. - De ce trebuie să vorbești așa ?
Mă laud cu tine. Nu pot să mă laud cu surioara mea ?
Nu vorbi despre mine la persoana a treia.
Mai scutește-mă, bine ?
- Sunt chiar aici. - Fii doar politicoasă. Fii politicoasă.
- Uau, uau, uau. Fascinant. - Scuze. Nu vreau să fiu rea.
Știu. Știu. Știu.
- Ce medicamente iei ? - Eu ? Niciunul.
Luam cândva litiu, și Seroquel, și Abilify, dar nu le mai iau, nu.
Mă buimăceau și mă balonau.
Luam Xanax și Effexor, dar, de acord, nu eram prea lucidă, așa că m-am oprit.
- Ai luat pe Klonopin ? - Klonopin ? Da.
- Chiar ? - Iisuse.
- Cum ar fi: „Ce ? În ce zi suntem ?” - Da.
- Ce zici de Trazodonă ? - Trazodonă ?
Te duce pe arătură. Adică, ești terminat.
- Îți suge viața direct din ochi. - Dumnezeule, pariez că da.
- Sunt obosită. Vreau să plec. - Nu, nu, nu. Nu am...
N-am terminat încă salata sau rața...
Am făcut prăjitura „foc și gheață”.
Am spus că sunt obosită.
Mă duci acasă sau nu ?
- Te referi la mine ? - Da. Mă vei duce acasă ?
Ai abilități sociale deficitare. Ai o problemă.
Am o problemă ? Spui mai multe lucruri
nepotrivite decât potrivite. Sperii oamenii.
- Eu spun adevărul. Tu ești răutăcioasă. - Ce, eu nu spun adevărul ?
Probabil ar trebui să-i conduc separat acasă ?
Nu, îi poți conduce acasă pe amândoi. Acum.
Nu mai vorbi despre mine la a treia persoană. Îți place când am probleme.
Îți place, Von, pentru că atunci poți fi cea bună. Recunoaște.
Nu, nu-i așa. Nu-i așa.
- Am vrut doar să avem o cină plăcută. - Dumnezeule.
Care e problema ta ?
N-am nicio problemă. Sunt obosită, vreau să plec. Haide. Ești gata ?
- Chiar vrei să pleci ? - Chiar vreau să plec.
- A fost minunat. - Bebelușul doarme.
- Scuze, nu vreau să-l trezesc. Pa ! - Îmi pare rău, omule.
Aici stau eu.
Ascultă, n-am mai avut o întâlnire dinaintea căsătoriei,
așa că nu-mi amintesc cum merge chestia asta.
Cum merge ?
Am văzut felul în care mă privești, Pat.
Ai simțit-o, am simțit-o.
Nu minți. Nu suntem mincinoși ca ei.
Locuiesc în anexa din spate, separată de casa părinților mei,
așa că nu există nicio șansă ca ei să intre peste noi.
Urăsc faptul că porți un tricou la cină, pentru că urăsc fotbalul,
dar poți să mă regulezi, dacă stingi lumina, bine ?
Câți ani ai ?
Destui pentru a termina o căsnicie și a nu ajunge într-un balamuc.
M-am simțit bine în seara asta.
Cred că ești frumoasă, dar sunt căsătorit, bine ?
Ești căsătorit ?
La fel și eu.
Nu, chestia asta e confuză. El e mort.
Stai, ce e ? Ce se întâmplă ?
Oh, Doamne.
Hei.
Ești în regulă ? Te-a sunat Ronnie.
Ce-i cu machiajul de pe cămașă ?
Nu știu.
- Bine. Ce s-a întâmplat ? - Când voi primi un telefon ?
La timpul potrivit. Ce s-a întâmplat ?
Pat !
Mamă, mamă. Mamă, nu-mi găsesc filmul de la nuntă.
Mamă, trezește-te.
- Ce este ? - E trecut de 3:00, ce faci ?
L-am căutat acolo, dar sunt numai rahaturile tale. L-ai pus aici, sus ?
Ai căutat în camera tatălui tău ?
Nu intrați în camera mea.
Tată, nu acum. L-ai pus aici ? Nu are nicio logică să-l pui aici.
Pat, ce faci ?
Are toate videoclipurile cu Eagles, dar nu cel de la nunta mea.
- E aici ? - Patty !
Probabil e în pod.
Vrei să intri în camera mea ?
Mi se pare că vreți să-mi ascundeți filmul de la nuntă.
- Credeți că nu mă pot descurca ? - Te rog, nu mai striga.
Nu strig, sunt doar frustrat ! Pentru că ar trebui să am filmul de la nuntă !
Pat, vei trezi pe toată lumea !
M-am uitat deja acolo.
- Calmează-te. - Nu mă calmez !
La dracu', nu-mi pasă ! Nu mă calmez ! Se poate trezi toată lumea !
Nu mi-e rușine de asta ! Să se trezească tot cartierul !
- Nu-mi pasă ! Nu, mamă ! - Încetează ! Încetează !
- Ce se întâmplă ? - Dă-l jos !
Ce ? Hei.
- E nunta mea ! Filmul nunții mele ! - Pat, termină, termină, termină !
Nu pot viziona un videoclip ? Nu !
Îmi răsună afurisitul de cântec în cap !
Încetează !
- Mamă ? - Ce dracu' faci ?
- Ți-ai împins mama... ! - Nu, nu.
Încetați !
Dă-te de pe mine, tată.
- N-am să... ! - Nu-l mai lovi !
Patrizio, nu-l mai lovi !
- Nu-l lovesc ! El mă lovește ! - Oprește-te, tată !
Îmi pare rău ! Îmi pare rău ! Îmi pare rău.
Poliția. Deschideți, vă rog, ușa !
Deschideți.
Dle Solitano, am primit o mulțime de apeluri.
Lumea e speriată. Trebuie să intru.
Ce facem aici, hă ?
O grămadă de reclamații de la vecini. Am primit apeluri telefonice...
Nikki e manipulată și sub control.
Hei, stai jos.
Încetează teoriile astea nebunești. Este polițist. Ce faci ?
Trebuie să-și ia medicamentele, în rest e bine.
Vreți să-l trimitem înapoi la Baltimore ? Știm despre răbufnirea de la doctor.
Ce răbufnire... ?
Nu. Cliff minte. Nu are voie să vorbească despre asta.
Iisuse Hristoase, cine mai e ?
Fii cu ochii pe el.
Un episod bipolar ?
- Pleacă naibii de aici, idiotule. - Cineva să mă ajute ! Ajutor !
- Nu-i poți spune lui Nikki de asta. - Trebuie să fac un raport.
- Hei, stai jos. - Ascultă, dle.
Tipul ăla mă urmărește ! Ajutați-mă !
- Stai jos. - Pot scrie o scrisoare...
Are un ordin judecătoresc împotriva ta, 150 m distanță... Ascultă-mă !
Am să-ți iau video-camera aia și am să ți-o sparg în cap.
Apoi, am să-ți iau un interviu despre cum a fost
să-ți sparg video-camera în cap.
- De ce râzi ? Scuze. - Îmi pare rău.
Nu mai faceți toată gălăgia aia.
Duceți-vă înapoi la culcare, petrecerea s-a terminat. Spectacolul s-a încheiat.
Nu reflectă starea în care mă aflu. Nu poți să-i spui.
- Nu-i poți spune lui Nikki. - Ciocu' mic.
Totul e bine ?
- Cine a fost, tată ? - Puștiul ăla cu video-camera.
Mult noroc. Trebuie să scriu raportul.
Haide, nu-l scrie.
E-n regulă, totul e în regulă.
Suntem bine. Mulțumim, suntem recunoscători.
Mulțumesc.
- Hei ! - Uau ! Hei.
Ce naiba ?
- Ce-ai pățit la față ? - Un accident cu halterele.
Asta-i abureală.
De ce alergi pe lângă casa mea ?
- Te-a supărat micuța noastră discuție ? - Ăsta-i traseul meu. Pleacă.
E cartierul meu. Ai alergat pe lângă casa mea.
- Îmi place să alerg singur, bine ? - Și mie.
Îmi place să alerg singur. Oprește-te.
Ce-i ?
- Eu alerg aici. - Și eu.
Aleargă în altă parte. Sunt atâtea alte drumuri pe care să alergi.
Ce vrei să faci ?
- Îmi place acest drum, cartierul meu. - Hai, te rog !
Calmează-te, nebunule.
De ce ești... ?
La naiba.
- Hei ! - Ce naiba ?
- Sunt căsătorit ! - La fel și eu !
Ce faci ? Soțul tău e mort !
- Unde e soția ta ? - Ești țicnită !
Nu sunt cel care tocmai a ieșit din spital.
Dar nu sunt ditamai curva !
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Am fost ditamai curva, dar acum nu mai sunt.
Există o parte din mine care e neglijentă și murdară,
dar îmi place asta, cu toate celelalte părți ale mele.
Poți să spui același lucru despre tine, ticălosule ? Poți să ierți ?
Ești bun la așa ceva ?
- Probleme aseară. - Dă-mi voie să lămuresc lucrurile.
S-o rănesc pe mama a fost o greșeală.
Mă urăsc pentru asta. Urăsc boala mea, vreau s-o controlez.
Taică-meu n-a avut nicio reținere să mă plesnească al dracu' de tare,
iar eu m-am abținut, deși puteam să-l omor.
Are 65 de ani. Nu crezi că l-aș fi putut bate ?
A fost speriat din cauza mamei tale și l-ai rănit.
Da, noaptea trecută a fost un dezastru.
Și cred că probabil a încercat să facă tot ce-i stă în putință.
Pat, trebuie să ai o strategie, ți-am mai spus-o.
Identifică-ți aceste trăiri. În caz contrar, ajungi înapoi la Baltimore.
Atunci când acele trăiri te afectează, caută să ajungi într-un loc mai liniștit,
împăcat cu tine însuți, cum poți mai bine.
- Da, mai ușor de zis decât de făcut. - Nu ai de ales.
- Excelsior. - Da, excelsior.
Ascultă, am o scrisoare pe care vreau să i-o dai lui Nikki, bine ?
- Nu. - De ce ?
Pentru că ai un ordin de interdicție.
La ce ești bun, omule ?
De ce a fost atât de urgent să vezi filmul de la nuntă ?
Nu știu. Poate fiindcă m-am însurat și nu mi-am mai văzut soția.
Poate crezi că Nikki nu e în preajmă, iar Tiffany e o fată atrăgătoare.
Dacă ești atras de Tiffany, ți se vor risipi șansele
de a o aduce înapoi pe Nikki ?
Nu-i rău, doctore Jones.
Nu cred că am s-o dau în bară cu Nikki, pentru că Tiffany este o curvă.
- De ce este o curvă ? - După cină, a spus, citez,
„Putem merge în spatele casei și poți să mă regulezi
cât timp avem lumina stinsă.” Încheiat citatul.
Și încă mai poartă inelul de la nuntă.
Deci, este o curvă loială, căsătorită-cu-un-mort.
Poate că are nevoie de un prieten și a crezut că, dacă îți oferă sex,
va fi mai ușor pentru tine să-i devii prieten.
A spus că nu mai este o curvă,
dar îi place acea parte din ea
împreună cu celelalte părți ale ei, și dacă eu pot spune același lucru ?
Poți ?
Asta e... ? Mă întrebi... ?
- Chiar mă întrebi asta ? - Da.
Cu toate rahaturile mele triste ? Te-ai țicnit ?
Pat, partea optimistă este a ta.
Îți repet doar cuvintele tale.
Aceste rahaturi triste, așa cum le numești,
te-au făcut o persoană mai fericită și mai calmă,
cu o filozofie minunată, optimistă de ieșit în aer liber,
de lucrat și de citit cărți.
Nu. Nu, fără cărți.
Spuneai că Nikki este prietenă cu Ronnie, Veronica, Tiffany.
Dacă devii prieten cu Tiffany,
Nikki va crede că ești o persoană bună, generoasă și cu inima mare,
care îi ajută pe cei care au nevoie, căruia, de fapt, îi merge bine.
Deci, dacă o ajuți pe Tiffany, va fi bine pentru tine.
Ne dați ori nu ne dați ?
- Hei ! - Uau !
- De unde știi când alerg ? - Am vrut să clarific ceva.
Vreau doar să fim prieteni.
Ai auzit ce-am spus ?
De ce-mi dai atâta de furcă ?
Nu-ți dau de furcă.
Nu știu cum să reacționez cu tine când faci rahatul ăsta.
Vrei să luăm masa la restaurantul ăsta ?
Ia-mă la 7:30.
Ne dați ori nu ne dați ? Așteptați !
Ooh, am unul uriaș.
- Halloween fericit ! - Bună.
- Uitați aici. - Mulțumim.
Am să iau un castron de cereale Bran.
Grozav.
Ceai.
Revin imediat.
Arăți bine.
Mersi.
Cerealele Bran
și laptele pentru dv.
Mulțumesc.
Vrei să le împărțim ?
De ce ai comandat cereale Bran ?
De ce ai comandat ceai ?
Pentru că ai comandat cereale Bran.
Pentru că nu voiam să crezi că avem o întâlnire.
Poate încă mai cred dacă comanzi cereale Bran.
Nu e o întâlnire.
Deci, cum merg lucrurile ? Cu dansul tău.
Bine. Cum stai cu ordinul de interdicție ?
N-aș numi treaba mea ordin de interdicție,
dar, ca s-o aduc înapoi pe Nikki, cred că mă descurc binișor.
Cu excepția unui incident minor.
Și așa-numitul incident cu halterele.
Da. A fost o chestie cu părinții mei.
Aș vrea să-i scriu lui Nikki și să-i explic că totul a fost ceva minor.
Aș putea să-i explic că, de fapt, nu mi-am pierdut controlul.
Și că, în realitate... mă descurc foarte bine.
Pot să-i dau scrisoarea lui Nikki.
O văd uneori la sora mea.
Ar fi de-a dreptul incredibil dacă Nikki ar primi o scrisoare din partea mea.
Ar trebui s-o ascund de Veronica.
Ea nu încalcă legea, așa cum scrisoarea asta sigur o va face.
Dar ai face asta ?
Ar trebui să fiu atentă.
Deja sunt pe o pojghiță de gheață cu familia mea.
Ar trebui să auzi cum mi-am pierdut slujba.
Cum ți-ai pierdut-o ?
Prin...
... a face sex cu toată lumea din birou.
Toată lumea ?
Am fost foarte deprimată după ce Tommy a murit. Au fost mulți oameni.
Nu trebuie să vorbim despre asta.
- Câți au fost ? - Unsprezece.
- Uau. - Știu.
- N-am să mai vorbesc despre asta. - Bine.
Pot să-ți mai pun o întrebare ?
Au existat femei ?
- Da. - Pe bune ?
Da.
- Cum a fost ? - Incandescent.
Iisuse Hristoase.
A fost ca în cazul femeilor mai în vârstă,
profesoare sexy, dornice să te seducă... ?
Dacă m-a făcut să-i stau în poală și să-i fac ceva ? Da.
- Ce ? I-ai stat în poală ? - Îhî.
- Ți-a spus ce să-i faci ? - Îhî.
Oh, Doamne. Lui Nikki nu-i plăcea să mă audă vorbind așa.
Mă făcea să mă simt ca un pervers. Poate ar trebui să schimbăm subiectul.
Nu mă deranjează.
- Nu te superi, nu-i așa ? - Nu.
Dar apoi oamenii se certau în parcarea locului de muncă și în baie.
Iar șeful m-a chemat în biroul lui și încercat să se dea la mine.
Așa că l-am acuzat de hărțuire.
După care m-au concediat, m-au trimis acasă și m-au pus să iau medicamente.
Înțeleg.
Cântecul care se auzea atunci când soția mea era sub duș cu profesorul...
Am auzit de asta.
... era cântecul meu de nuntă. Când l-am auzit, am înnebunit.
Uneori îl aud când nici măcar nu e cântat.
- Uau. - Da.
Așa că mi-au dat medicamente, de care mi-e rușine.
- Da. - Deci, am habar.
Îhî.
Trebuie să caut o strategie, știi ?
Și eu.
- Mai bine ne întoarcem la scrisoare. - Să ne întoarcem la scrisoare.
Și dacă i-ai spune lui Nikki când Veronica e în baie ?
Da.
Da, asta ar putea merge. Îmi place asta.
Oh, Doamne, plec acasă să scriu scrisoarea chiar acum.
Pot să-mi termin cel puțin ceaiul ?
- Ce ? - Ceaiul meu. Pot să-l beau ?
Stai puțin.
Veronica i-a spus lui Nikki despre cina noastră ?
- De ce ar face asta ? Era un test ? - Presimt așa ceva, da.
La naiba. Știam eu.
A fost un test. Cum m-am descurcat ? Cred că destul de bine.
Da, zicea că, în mare parte, ai fost nemaipomenit.
În mare parte ? Într-o oarecare măsură n-am fost nemaipomenit ?
Nu, spunea că ești nemaipomenit, dar știi...
Nu, nu știu.
Într-un fel, așa cum ești tu. E de bine, stai liniștit.
Ce vrei să spui ? Cum sunt ?
- Ce înseamnă asta ? - Într-un fel, ca mine.
Ca tine ?
Sper din tot sufletul să nu-i fi spus asta lui Nikki.
- De ce ? - Pentru că...
... pur și simplu nu-i corect. Să fii pusă alături de mine este...
Vreau să spun, e o greșeală, iar lui Nikki nu i-ar plăcea asta.
Mai ales după toate rahaturile pe care tocmai mi le-ai spus.
Crezi că sunt mai nebună decât tine.
Pentru că...
Suntem diferiți, vreau să spun...
Oh, Doamne.
Mă omori cu zile.
Știi ceva ?
Uită că m-am oferit să te ajut.
Uită dracului întreaga idee.
Pentru că chestia asta ar trebui să fie a naibii de nebunească,
pentru că eu sunt mult mai nebună decât tine.
Vorbește în șoaptă.
Sunt doar o curvă nebună cu un soț mort !
- Las-o baltă ! Du-te dracu' ! - Taci naibii din gură !
- Tacă-ți ție naibii fleanca ! - Tiffany. Tiffany.
Hei.
Du-te după ea, omule.
Ușurel, cereale Bran.
Hei. Hei, haide. Uite, nu cred că ești chiar nebună.
- Ba da. - Ba nu.
I-ai spus terapeutului că erai într-o categorie superioară
de boli mintale, nu-i așa ?
- Hei, calmează-te. - Lasă-mă în pace.
Pot să-ți explic, te rog ? N-am vrut ca Nikki să creadă
că sunt asociat cu acest comportament sexual pe care nu l-am avut niciodată.
Probabil n-ai trăit rahatul meu de experiență,
dar ți-a plăcut să mă auzi vorbind despre ea, nu-i așa ?
Ți-e frică să trăiești.
- Asta e... - Ți-e frică să trăiești.
Ești un ipocrit, un conformist, un mincinos.
Mi-am deschis sufletul în fața ta și tu m-ai judecat. Ești un ticălos.
Ești un ticălos. Pleacă de lângă mine.
Calmează-te.
Dă-mi drumul ! Mă hărțuiești ! Mă hărțuiește !
Taci !
- Pleacă ! - Ușurel, omule.
- Omule, relaxează-te. - Mă hărțuiește.
- Lasă-mă, tipule. - Mă hărțuiește !
Încetează. Înapoi, bine ?
- Calmează-te ! Du-te acasă. - Dă-te de lângă mine.
- Taci, taci. Încetează. - Tăceți.
- Hei, hei, lăsați-mă în pace. - Ce faci ?
Haide, ce faci cu puștii ăștia ?
Ești golan cu acești copii ? Vrei să te întorci la Baltimore ?
Asta vrei să faci ? Ce ți-au făcut acești copii ?
Mă implori să te duc înapoi la Baltimore.
Care e problema ?
- Ești bolnav. - Sunt copii de vină. Sunt copii.
Sincer, n-a făcut nimic. De vină au fost toți copiii.
Ei au început. El n-a făcut nimic.
Haide, vino aici. Ce-ai de gând să faci cu cântecul ăla ? Hă ?
Vrei să trăiești toată viața speriat de el ?
E dor un cântec. Nu-l transforma într-un monstru.
Haide, respiră. Nu-i niciun cântec.
Nu se aude niciun cântec.
Asta e.
Asta e. Mai mult. Bravo.
- Mișcați-vă. Hai. Hai. - Îmi pare rău.
- Îmi pare rău.
Unde vă duceți ?
Am mers prea departe.
Hei, se ia de tine ?
Nu, era doar o glumă. Eu am început să glumesc.
- Tipul ăsta are un ordin de interdicție. - Știu. A fost o prostie.
Nu-i bine ce face.
Am belit-o. Ce pot zice ? Îmi pare rău.
Ești văduva lui Tommy, nu ?
Sunt văduva nebună a lui Tommy,
fără chestia cu „curvă, în cea mai mare parte”.
Ești o fată nostimă. Vrei să bem ceva cândva ?
- Ce-am spus ? - Nu mai face asta.
- Regret cele spuse. - Știu.
- N-ai vrut să le spui. - N-am vrut.
Știu că spui tâmpenii mai tot timpul.
Tot timpul.
O să-i dau scrisoarea ta lui Nikki. Stai liniștit.
Uau. Chiar sunt recunoscător pentru asta, Tiffany.
- Știu că ești. - Știi ?
Da, sigur.
Ne vedem mâine ?
Pentru scrisoare ?
Pariez că știu ce s-a întâmplat, dacă doar unul lipsește.
Fie Dolores, fie Pat, avea nevoie de un plic și unul dintre ei l-a luat.
- E singurul răspuns. - Nu, nu, nu.
Dolores, cineva a intrat în camera mea.
Cine mi-a luat unul dintre plicuri ? Cineva a luat un plic.
Poate ar trebui să sunăm la FBI.
Nu te amuza. Vorbesc serios. Ce FBI ?
Uită-te și îți explic despre ce-i vorba. Îți spun ceva. Știi ceea ce fac, dragă.
Asta e tot... ce-am primit. Totul corespunde...
Tată, am împrumutat unul dintre plicurile tale.
Nu, nu e bine.
„Nu intrați în camera mea, altfel vă mănânc.”
Nu e amuzant. De ce toată lumea glumește cu chestia asta ?
Dolores, ești atât de frumoasă.
Oprește-te. Hei, hei, hei, oprește-te, oprește-te, oprește-te.
În camera mea, după jocuri, intră și ies zilnic multe plicuri,
cu o grămadă de bani în ele, așa că fii respectuos cu ce fac.
Voiam să-ți spun câți bani. Plicul era gol.
Nu voiam să te trezesc, aveam nevoie de un plic.
Nu voiai să mă trezești ? Nu voia să mă trezească.
N-are nicio problemă să se plângă de afurisitul Ernest Hemingway.
Nicio problemă să întrebe de filmul de la nuntă.
E ziua meciului. O să fac niște snacks-uri.
Haide, tată, fii de treabă.
Haide, mama face snacks-uri de casă. Haide, tată.
De ce ești așa... ? De ce ești așa bucuros ?
- Foarte fericit. - Sunt fericit.
- Ești așa de bucuros. - Nu-i un lucru bun ?
Ești cam exaltat. Nu știu ce-i asta.
Îți iei doza potrivită de medicamente ?
Dacă mi-am luat medicamentele ? Bineînțeles că le-am luat.
- Bine. Prea multe sau cam așa ceva ? - Dacă aș lua prea multe, aș fi la podea.
Rămâi să vezi meciul cu noi. Petrece un timp cu familia.
Tată, nu pot. Sunt gata să plec. Ce vrei să spui ?
Stai cu familia...
Te referi la TOC, la timpul superstițios ?
Haide, tatăl tău are nevoie de un câștigător.
- Haide. - Nu pot.
Joacă Seahawks. Pune-ți tricoul și rămâi, te rog.
Te rog. Este important, te rog.
- Ce pui la cale, Pat ? - Nimic.
Ce este în plic ?
Da, ce-i cu el ? Ce este în el ?
Înfrâng cântecul. Sunt pe tabela de scor.
Sunt pe terenul de joc. Mă simt grozav.
Tiffany.
Hei, hei, bună ziua ! Tiffany e acasă ?
- Ce vrei de la ea ? - Alt ciudat ?
- Ce vrei, ciudatule ? Valea. - Nu, sunt însurat.
- Grozav, un ciudat însurat. - Suntem prieteni. Alergăm împreună.
- Nu ne-ați văzut ? - Nu-i aici.
Care-i treaba ? Salut. Tiffany e acasă ?
- Pleacă de aici. - O cunosc. O cunosc.
Ne-am dat întâlnire. Am sunat-o, i-am scris.
Nu mi-a răspuns. Am fost colegi de muncă...
Pleacă naibii de aici...
Dați-i cartea mea de vizită.
Alt nesimțit.
- Ce zice ? - Spune că ești nesimțit.
- Cum adică, nesimțit ? - Știi și tu.
Uneori e bine cu fetele, vor și ele să se distreze.
Uneori nu vor, pentru că au o aripă frântă, sunt o țintă ușoară.
În acest caz special, cred că acea aripă e vindecată, prietene.
Asigură-te că s-a vindecat. Tu îi cam stai în cale acum.
Ea este sensibilă, inteligentă și creativă.
Este o fată grozavă și trebuie să respecți asta.
Hai, dă-mi voie să te conduc la mașină. Ești un tip mai bun decât arăți.
Tocmai mi-a scris.
Hei ! Hei ! Hei, stai puțin. Ce faci ? Ce s-a întâmplat ?
- N-ai fost plecată. - Nu pot... Nu pot s-o fac.
- Ce vrei să spui ? - Nu-i pot da scrisoarea lui Nikki.
Tiffany, despre ce vorbești ?
Ce vrei să spui, că nu-i poți da scrisoarea ?
Pentru că, eu ce primesc în schimb ?
Spuneai că, dacă i-aș scrie lui Nikki o scrisoare, i-ai da-o.
Pentru că fac asta mereu și mereu, fac tot rahatul ăsta pentru alții.
Și apoi mă trezesc și sunt goală pe dinăuntru, nu rămân cu nimic.
Ce tot vorbești ? Pari să fii o fată dură pentru mine.
- Faci lucrurile pe cont propriu. - Mereu mă trezesc în aceste situații.
Ofer totul altor oameni și nimeni n-a...
Nu obțin ceea ce vreau, bine ?
Nu sunt ca sora mea.
În regulă, atunci te întreb. Cu ce ​​te pot ajuta ?
Nu... Nu pot să o fac.
Tiffany, ce vrei să fac ?
- Gândește-te la ceva. - E vorba de chestia aia.
E o chestie. Bine, ce fel de chestie ?
E o chestie. E o chestie.
- Chestia cu dansul. - Chestia cu dansul, bine.
Concursul de la Hotel Franklin. Tommy n-ar fi făcut-o niciodată.
Tommy e mort, n-are cum naiba s-o facă.
N-am un filtru când vorbesc.
Putem să avem o discuție fără să-mi amintești de soțul meu mort ?
- Da, bine, îmi pare rău. - Oh, Doamne.
Dar, o pot face numai dacă am un partener.
Sunt pe cale să mai ratez un an.
N-am să dansez. Despre ce vorbești ?
Ai programul prea încărcat ?
Citești „Strugurii lui Wrath” și te uiți la fotbal cu taică-tu ?
- N-am de gând să dansez. - Nu-ți dau scrisoarea.
Stai așa. Mi-ai promis.
Gândește-te la asta.
Am făcut deja ceva pentru tine.
Ce ai făcut ?
Te-am scăpat de cretinul ăla care te-a căutat acasă.
Cine ? Jordie ?
Dă-mi voie să te întreb ceva: îl suni când ești singură ?
- Îl încurajezi, Tiffany. N-ar trebui. - Spui același lucru despre Nikki ?
Nu-i deloc ca mine și Nikki. Suntem îndrăgostiți și căsătoriți.
E complet diferit.
Cât de îndrăgostiți sunteți ? Spune-mi despre asta.
Marea dragoste față de Nikki. Povestește-mi. Vreau să înțeleg.
Avem o chimie neconvențională, care îi face pe oameni să se simtă ciudat,
dar nu pe mine.
E cea mai frumoasă femeie pe care am văzut-o vreodată.
- Uau. - E ceva electrizant între noi.
Da, vrem să ne schimbăm reciproc, dar asta e ceva normal. Cuplurile o fac.
Vreau să nu se mai îmbrace așa cum o face,
să nu se mai creadă superioară față de mine.
Voia să mai slăbesc, să încetez cu indispozițiile mele.
Oamenii se ceartă. Cuplurile se ceartă.
Ne-am certa și nu ne-am vorbi timp de câteva săptămâni. E normal.
Voia tot ce e mai bine pentru mine. Să fiu pasional și plin de compasiune.
E un lucru bun. În sinea mea, azi sunt cel mai bun,
așa cum se simte și ea în sinea ei. Iubirea noastră va fi minunată.
Va fi minunată. Tu vei minunat și ea va fi minunată.
Și nu vei fi acel tip, care să profite de o situație, fără a oferi ceva la schimb.
Așa că, gândește-te mai bine la chestia cu dansul.
... a avut succes.
McNabb n-a obținut în prima jumătate, nouă consecutive...
Danny, ai ieșit din spital ?
- Și ești aici în ziua meciului ? - Am ieșit.
E oficial. Conform legii sănătății mintale,
nu mi-au schimbat statul de internare
în cele două treimi din perioada maximă a pedepsei mele, așa că am ieșit.
- A trebuit să mă lase să plec. - Nu înțeleg niciodată ce spune.
Bine, avocatule de pușcărie, întoarce-te și așază-te ca odinioară.
- Ce tratament ! - Hai s-o facem.
- Tata te așază acolo ? - Mă numește „avocat de pușcărie”.
Ține telecomanda ca altădată.
- Acum ții tu telecomanda ? - Merge. Tatăl tău e un geniu.
Acum, ridică-te.
- Și talismanul e la Danny ? - L-a luat de la tine.
Asta e casa ta, așa că vine la tine.
- Tu ești singurul, Pat. - Superstiție, Danny.
Vino, stai jos. Să nu dispari, făcând ce Dumnezeu știe cu Tiffany Maxwell.
Tată, tată. E prietena mea. De ce ai spune asta ?
E o distrusă. Trebuie să ai grijă cu ea. Face o grămadă de terapii.
Și eu merg la o groază de ședințe de terapie, Ronnie
- Spun că... - Sunt un distrus ?
Încetează să mai judeci. Tu ești cel care are o căsnicie distrusă.
Am grijă de tine. Cred că ești instabil.
- Ce s-a întâmplat ? - Nimic.
În casa lui, parcă e circul.
N-am s-o ascund. Trebuie să te ocupi de asta.
Nu te mai lua de mine.
Te-am prins... Ți-am adus iPod-ul.
- Pentru mine ? - Da. E vechiul meu iPod, dar...
Amice, mulțumesc. Foarte drăguț din partea ta.
- Uau. - 32 GB.
- Câte cântece are ? - 7.000.
- Ai Stranglers. - Îți place Stranglers.
- Oh, Sex Pistols. The Clash. - Am ceva Clash.
Oh, West Side Story.
- Mă liniștește. - West Side Story ?
♪ Tocmai am cunoscut o fată numită Maria... ♪
Și apoi, când sunt nervos, cum se întâmplă în zilele astea,
mă duc în garaj.
Metallica, Megadeth.
Încep să zdrobesc naibii rahatul.
- Nu-ți destrăma căsnicia. - Sparg lucruri.
Mi-am rănit mâna și...
- Ronnie, asta e ca dracu'. - Mă face să mă simt mai bine.
E ca o terapie pentru mine.
Cu Nikki, n-am să fac niciodată așa ceva.
Oh, Nikki ? Care-i treaba cu Nikki ?
Ordinul de interdicție nu-i o treabă cu care să te prostești, frate.
Rahat, uită-te la tine. Ești distrus.
Arăți absolut uimitor. Te simți bine ?
- Ce mai faci, Jake ? - Arăți ca Schwarzenegger. Rahat.
Nu ți-am spus că n-ai să-l recunoști ?
Ascultă, îmi pare rău că n-am venit să te văd la spital.
Locurile alea îmi dau fiori și firma s-a extins. L-am ajutat pe tata.
Are nevoie de o afacere legală, cu declarații fiscale.
Cu banii pe care îi câștigă, tot vor veni după el.
Și se pare că am să-l fac partener la firmă.
Nici măcar nu știu ce să-ți spun.
Tu ți-ai pierdut soția,
eu mă logodesc.
Aș vrea să fiu în stare să-ți spun despre astfel de lucruri.
Tu ți-ai pierdut casa, eu primesc o casă nouă.
Tu ți-ai pierdut slujba, lucrurile sunt minunate pentru mine la firmă.
Nu mai vorbi despre lucrurile bune pentru tine.
Lasă-l în pace. Lasă-l în pace. Urmărim meciul.
Știi ceva ? Voi înceta să mai vorbesc.
O să-mi țin gura.
Cum ar spune prietenul meu Danny:
N-am nimic decât dragostea pentru tine, frate.
Așa este. Așa este. Asta e drăguț.
- Asta e drăguț. - Slavă Domnului, până la urmă.
- DeSean Jackson. - Da. S-a potrivit ?
- Da, l-am purtat la cina lui Ronnie. - Frumos tricou. Îmi place tricoul ăla.
- Lui Veronica nu i-a plăcut. - Veronica urăște tricoul.
Indiferent ce faci, ai grijă de ordinul de interdicție, bine ?
N-o lăsa pe Tiffany să te bage în belele.
Pat, pui ceva la cale, o simt.
Oameni ca Tiffany, sau ca Danny sau ca mine, poate că știm ceva
ce voi nu știți, bine ? V-ați gândit vreodată la asta ?
Poate înțelegem ceva pentru că suntem mai mult...
Avem un al șaselea simț. Toată lumea îl are, dar nu-l percepe.
- Ce mai faci, Pat ? - Iisuse.
Al șaselea simț a uitat să-i spună că a venit poliția.
- Îl duc înapoi la spital. - Ce ? Ai avut voie, da ?
În primul rând, verifică cea mai recentă evoluție juridică.
Au sunat pentru că, potrivit Legii Sănătății Mintale,
ți s-a schimbat statutul de internare până la data limită.
Stai puțin. Ești sau nu ești fan Eagles ?
- Sunt fan Eagles. - Care e problema ?
Nu pleacă nicăieri. Lasă-l să termine meciul.
Eșarfa își face treaba. Îi omorâm pe cei de la Seahawks, 27-10.
Care e problema cu tine ? Lasă-l să rămână, te rog.
Nu știu despre ce eșarfa naibii vorbești.
Mă bucur că cei de la Seahawks pierd, iar noi câștigăm,
dar trebuie să-l duc pe Danny McDaniels înapoi în Baltimore, bine ?
Poate să-și conteste cazul în Baltimore.
Nu-i corectă Legea Sănătății Mintale. Nici tu nu ești corect.
Ar trebui să vă fie rușine de voi înșivă.
Cu banii din asigurare mi-am construit-o.
Eu am proiectat-o.
- Uau. - Podeaua e din stejar tare.
Vibrează bine pentru dansatori.
Nu-s o dansatoare grozavă, dar cui îi pasă ?
E vorba de terapie și de ceva distractiv.
Pereții sunt buni, pot asculta muzică foarte tare, fără ca nimeni s-o audă.
- Unde dormi ? - La etaj.
E un garaj, tocmai l-am renovat. Mă gândesc să pun aici o bară de balet.
Când i-o vei da ?
Ce ?
Scrisoarea pentru Nikki.
- Probabil astă-seară. - Chiar ?
Ronnie, Veronica și cu mine o vom vedea astă-seară.
Am schimbat primul paragraf. Am făcut asta ca Shakespeare să fie mai romantic,
și, poate, dacă ea vrea să dansez, aș fi în stare s-o fac.
E bine.
Bănuiesc că ești o profesoară bună.
- Da. - Ne poți învăța pe amândoi.
Și am mai pomenit cum ai fost...
Câtă generozitate există în ceea ce fac pentru tine.
- Mare generozitate. - Făcându-ți un serviciu.
- Da. Aha. - Pentru nevoia ta.
Bine, începem cu ceva simplu. Din colțul ăla, pășește spre mine.
Traversează încăperea.
- Putem face ceva în afara dansului ? - Faci mișto de mine ?
- Vrei să rezolvi ceva ? - Înțelegerea este înțelegere.
Știu, bine. Doar sugeram că poate există un scenariu mai bun.
De ce...
... nu pășești spre mine ca și cum aș fi Nikki ?
Singura cale de a transmite
cât de mult mi-ai lipsit e deplasarea ta.
Prin mersul tău lent. Fără să vorbești.
- N-o fac. - Mergi doar. Fă-o.
Nu. E o prostie.
Nicio deplasare, nicio scrisoare.
Mergi către mine ca și cum sunt Nikki, haide. Fă-o. Eu sunt Nikki. Haide.
Nu ești Nikki.
Nu ridica privirea până când nu ești la jumătatea drumului.
Corect.
Nu încă.
Da.
Simți asta ? Este emoția.
Nu simt nimic.
Ți-a spus cineva cum a murit Tommy ?
Nu.
Am fost căsătoriți timp de 3 ani și 5 zile și l-am iubit.
Dar, în ultimele câteva luni, nu mai făceam deloc sex.
Ne simțeam atât de diferiți și eu eram foarte deprimată.
O parte din asta e vina mea, cealaltă parte e că mă dorea
pentru a avea copii cu mine, deși îmi era greu cu mine însămi.
Nu cred că asta mă face o criminală.
Oricum, într-o seară, după cină,
s-a dus cu mașina la „Victoria's Secret” din mall-ul „Regele Prusiei”,
ca să cumpere niște lenjerie și să încerce ceva nou cu mine.
Pe drum, s-a oprit pe autostrada „76”
pentru a ajuta un tip care avea pană și a fost lovit de o mașină și omorât.
Și cutia de la „Victoria's Secret” era încă pe scaunul din față.
Ăsta e un sentiment.
Bine, acesta e valsul. Am să te învăț pașii de vals.
- Ușurel. - Ce e ?
Tatăl tău a vrut să iei asta.
Vrea să fiu informat despre Eagles.
Este viața lui.
... Spune-i tatei că-i mulțumesc.
Tatăl tău speră să-și petreacă timpul cu tine, Pat.
Fotbalul rămâne în afara acestui loc. La fel și „Împăratul muștelor”.
Stai, ce faci ? Am rămas în urmă cu programa mea.
Mă doare în cot.
Ce naiba faci ? Hei, hei !
- Le-ai aruncat afară ? - N-o să le citești în timpul meu.
Pot să-ți povestesc eu despre „Împăratul muștelor”.
E vorba despre un grup de băieți pe o insulă, care au o scoică, o cochilie,
iar cel care deține cochilia are puterea și poate vorbi.
N-ai cochilia, n-ai puterea.
Pe urmă, există un băiețel dolofan, Piggy,
iar ei sunt răi și pe urmă are loc o crimă.
Vreau să spun că omenirea e pur și simplu jegoasă
și că nu există partea optimistă.
Uau. A fost un rezumat extraordinar. Dar tot trebuie să citesc cartea.
Cine e ?
Salut ? Ce dracu'... ? Ce cauți aici, omule ?
Dacă unul dintre medicii tăi supervizori își pierde licența,
întregul proces de judecare e anulat.
- De unde știai că eram aici ? - Mi-au spus părinții tăi.
Danny, Tiffany. Tiffany, Danny.
Pat mi-a povestit despre tine.
- E fata despre care scriai ? - Da.
Ai scris despre mine ? Eu sunt „fata” ?
- A scris despre tine. - Ce spunea ?
Că vă ajutați reciproc și că ești drăguță.
Și că stăteai cu gura pe el, dar că...
- Uau, bine, bine. - Ești un pic guralivă.
Povestește-mi mai multe despre ce zicea.
Am să-ți spun chiar eu. A fost doar o scrisoare foarte generală.
Super.
- E drăguță. - Prietena mea cu un „P”.
- O majusculă „P”. Plăcută. - „P” de la „prietenă”.
Pot să văd ce faceți voi aici ?
Da.
- Unu, doi. - Îmi place, îmi place.
- Da ? - Bine, da.
Și apoi asta merge cu altceva.
- Despre asta e vorba ? - Ce e ? Ce e ? Ce e ?
- Pot să spun ceva ? - Da.
- Ești sigură ? - Spune, spune.
Pat, cred că ar trebui să stai față-n față cu Tiffany.
Dă-mi voie să-ți arăt ce vreau să spun. Trebuie să pui puțin mai mult suflet.
Tu ar trebui să miști coapsele mai mult. Pat, tu intri așa.
În regulă.
Da. Îți poți mișca puțin mai mult coapsele ?
Asta e. Mișcă-te mai mult.
Și te poți întoarce. Da. Te descurci binișor.
Da. Exact.
- Da. - Bine, m-am prins, m-am prins.
- Da, da, ne-am prins. - Schimb cu tine.
Haide, Pat. Haide.
Puțin mai mult suflet, Pat.
- Negrotire, Pat. - Cum adică ?
- Știi ce naiba înseamnă. - „Negrotire” ?
Stați puțin, stați puțin, stați puțin. Am o idee.
Sări. Ține-mi mâinile. Ne învârtim de jur-împrejur.
Nu te uita înapoi.
Fă-te încoa, Pat !
- Asta era ? - Asta e !
Țopăie, țopăie. Târâș pe spate, târâș, târâș.
Târâș pe spate, târâș. Trebuie să-ți miști pelvisul.
Împinge. Împinge-ți fundul.
Trebuie să plec de aici. Mă întâlnesc cu fata aia, Tanya.
- Da, du-te la Tanya. - Bine, omule, salut.
O să fiu acolo. Vreau să învingeți.
- Excelsior, Pat. - Excelsior.
Ești omul meu. Să mergem.
Patty.
Hei, Patty.
Pat.
Patty.
Unde ai fost ? Hă ?
Avem în mâinile noastre o situație serioasă, știi asta.
Trebuie să-i batem pe Giants, dacă vrem să avem șansa
de a intra în prima divizie și de a juca în finale.
Îți dai seama asta ?
Hm. Nu mi-am dat seama.
Da, ăsta e liantul nostru.
Adică, cred că ar fi înțelept să ne petrecem timpul ca tată-fiu,
citind despre Eagles, vorbind despre ei, doar pentru a întări norocul ce-l porți.
- Bine. - Da ?
Bine.
Voiam doar să...
Poate n-am petrecut...
... destul timp cu creșterea ta.
Am petrecut mai mult timp cu fratele tău.
S-ar putea să te fi făcut să te simți rău în privința purtării tale,
dar nu știam nimic. N-am știut cum să mă descurc cu asta.
Toate chestiile astea au legătură cu Eagles.
E vorba ca, acum, să ne petrecem timpul împreună.
Vreau să fac tot ce pot pentru a te ajuta să te repui pe picioare.
Asta e ideea.
Da.
Aș vrea să te uiți cu mine la meciurile astea,
ca să putem discuta, să aprofundăm niște lucruri.
Deci, uite, vrei să cobori și să vorbești acum
cu mine și cu Randy, hă ?
Randy, spune-i ce fac.
Pariază totul pe Giant. Tot.
Toți banii, de care are nevoie pentru restaurant, îi pune la bătaie pe Giant.
Spune-i de ce.
Pentru că el crede în tine.
- E adevărat ? - Cred în tine, Patty.
Cred în tine.
Vreau să știi asta.
Deci, o să pariez la greu pe acest joc.
- Înțelegi ? - Da.
La greu. Vreau să te duci la meci cu fratele tău.
- Vrei să mă duc cu Jake ? - Da.
- El vrea să meargă ? - Bineînțeles.
- Ți-a spus el asta ? - Mi-a spus, da.
Cu prietenii lui ?
Cu prietenii lui. Are încredere în tine.
- Nu-i este jenă ? - Nu.
Mi-ar plăcea să merg și eu, dar mi s-a interzis pe stadion.
M-aș bucura să văd cum îi batem pe Giants
și cum le luăm idioților o grămadă de bani.
Ascultați, personal, eu cred că e un pariu prostesc.
Randy.
Cred că e ridicol să pariezi tot mălaiul pentru restaurant pe un joc.
Randy. Sper că ai auzit ce am spus.
E ca o afacere de familie, cu efortul tuturor.
Rămânem toți împreună. Așa merg lucrurile.
Asta e o treabă pozitivă, o vibrație optimistă.
M-am angajat cu Tiffany la un proiect, din care o parte e foarte importantă,
și trebuie s-o respectăm duminică, așa că...
Eu... sunt...
Este... ceva bun pentru mine, tată.
Mă face disciplinat și concentrat și este...
N-aș fi crezut asta, dar este o chestie bună.
Ce chestie zici că faci ?
Da, ce este ? Ce-i cu acest proiect, dragule ?
E vorba de dans, bine ?
Nimic mai mult de atât, tată.
Jur.
Ascultă, trebuie să te întreb ceva.
Mâine, pot să petrec o jumătate de zi cu tine ?
Am să mă prefac că nu m-ai întrebat asta.
De ce ?
Acestea-s cele două zile, pe care mi le-ai promis,
și în care ne pregătim să batem în cuie marea mișcare.
Încă nu-i gata, nu avem mișcarea.
Tata și-a deschis sufletul, ceea ce e frumos, și aș vrea să-i fiu de folos.
E îngrijorat că i s-a dus naibii amuleta, pentru că-mi petrec timpul cu tine.
Am aranjat eu amuleta celor de la Eagles ?
Nu, n-ai aranjat tu amuleta, ci faptul că nu sunt eu cu el în timpul meciului.
- Ghici ceva. - Ce ?
Nikki ți-a răspuns la scrisoare.
Dar n-o poți citi decât după ce faci marea mișcare.
Dă-i drumul.
Nu pot să fac nimic altceva până nu citesc scrisoarea lui Nikki.
Îmi stă în minte. Nici n-am fost pe aproape, bine ?
- Sper că te poți descurca. - Mulțumesc.
În ce dispoziție era când ți-a dat-o ?
Era intrigată, emoționată și puțin speriată.
Era speriată ? Despre ce ? Ți-a spus ?
Încearcă să rămâi optimist.
Am s-o citesc cu voce tare, bine ? Pentru că dacă spune ceva ce...
- Îți cer prea mult ? - Nu.
- Credeam că o citești... - Bine. Îmi pare rău.
„Dragă Pat.”
„M-a emoționat scrisoarea trimisă de tine, după cum îți poți imagina,
dar mă bucur că ți-ai asumat riscul, trimițând scrisoarea prin Tiffany.”
„Aceasta ne oferă șansa de a comunica,
în timp ce mențin ordinul de interdicție până când mă simt în siguranță.”
„Recunosc că sună grozav și mă bucur că te simți optimist
și că devii un bărbat mai iubitor și mai grijuliu, așa cum te știam.”
„M-a impresionat citind despre excelsior și credința ta în finaluri fericite.”
„M-a mișcat dovada ta de iubire citindu-mi cărțile din care predau.”
„Îmi pare rău că le găsești negative.”
„Sunt opere minunate care reflectă cât de grea poate fi viața.”
„Pot ajuta copiii să se pregătească pentru asprimea vieții.”
„În ciuda acestor împrejurări, Pat, dacă eu sunt cea care citește în semne,
trebuie să văd niște dovezi că ești gata să reluăm căsnicia.”
În caz contrar, mă gândesc că ne-ar fi mai bine amândurora
dacă ne-am continua separat viețile.”
„Te rog nu reacționa imediat la asta, fă-ți timp să te mai gândești.”
„Mă bucur că te descurci așa de bine.”
„Cu drag, Nikki.”
Cred că am terminat astăzi, bine ?
Spunea să-i dovedești ceva, Pat. Acest dans poate fi acel ceva.
N-ai fi făcut niciodată așa ceva într-un milion de ani.
Aceasta demonstrează toate tipurile de abilități multiple:
concentrare, colaborare, disciplină.
Este romantic, așa cum spuneam că ar fi.
E pentru ea.
Mulțumesc pentru scrisoare. Ne vedem mâine, bine ?
E-A-G-L-E-S !
Eagles !
Pot folosi telefonul tău ?
- Este o urgență ? - Da, ceva de genul ăsta.
Ce fel de urgență ?
E vorba de proiectul cu Tiffany.
Vreau să-i spun că nu voi ajunge la timp.
Doar nu stabilește urgența nebuna aia de fată.
Eu... Ea e... O să împrumut telefonul lui Jake.
Păcat că nu poți veni, dar știu că ai fost dat afară,
pentru că te-ai bătut cu toată lumea.
Pare-se că nu suntem așa de diferiți, nu, tată ?
E un lucru rău ?
Nu, cred că e un lucru bun.
Să nu bei, să nu lovești pe nimeni. Vei fi bine.
Da. Sunt tare.
- El e fratele meu Pat. - Ce mai faci ? Sunt Pat.
Pat, e adevărat ce se aude despre ieșirea ta ?
Da ! De la balamuc !
Băieți, ce naiba ? Am vorbit cu voi despre asta.
- V-am spus. - Totul este în regulă.
- E un tip valabil. E valabil. - Da !
Oh, la naiba. Invazia asiatică.
În fiecare săptămână.
Așa e, prostule. Am luat noi asta.
Nu.
Ar fi bine să-ți iei fratele. Cucul își ia zborul.
- Cucule ! - Doctore Patel.
- Hei, Pat ! Hei. - Hei.
Ce faci aici ?
- Trebuie să-i batem pe Giants. - N-ar fi trebuit să te văd aici.
În afara biroului.
Nu-i ilegală chestia asta ?
Sunt fratele tău în verde, nu terapeutul.
Mă bucur să te văd.
Minunat că ești aici.
Acesta este Cliff. Doctorul meu.
Două lucruri. Urmăriți-l pe ecranul ăla pe Manning de pe fundul terenului
și asigurați-vă că le dăm niște șuturi în fund atacanților.
Poți s-o repeți. Bulangii ăia !
Bine. N-am numărul ei de telefon.
Dacă chiar îl vrei, poți s-o suni pe Veronica, pentru că ea îl are.
- Eu n-o sun. - De ce ?
Pentru că mă deprimă, omule ! Mă deprimă.
Trebuie să te schimbi. Nu dai cu piciorul la căsnicie.
E un fel de iubire acolo. Știu, am văzut-o.
Ceva s-a rupt între voi doi. Trebuie s-o rezolve un terapeut.
Relația voastră trebuie ajustată terapeutic.
Termină cu ciudățeniile !
Nu vreau să-ți intru în casă și să spun ceea ce vreau să spun.
Ai dreptate, ai dreptate.
Eagles, dragilor !
Da ! Să mergem !
- Ce dracu' ? Ce-i cu mirosul ăsta ? - Ce naiba ?
Curry indian scârbos.
Aici e America, dragilor.
Întoarceți-vă în țara voastră.
- Plecați de aici ! - Ce s-a întâmplat ?
Hei. Hei...
Ce se întâmplă ?
Stai în spate, Pat. Rămâi in spate.
Lăsați naibii indieni în pace.
- Durule. - Un trădător.
- Stai aici. Stai aici. - Nu voi intra.
- Sunt calm ! - Să mergem !
N-o să mă bat, n-o să mă bat.
Suntem adevărații fani pentru Eagles.
Nu cu fratele meu ! Hei, hei, hei !
- Haide, pe el ! - Dă-te de pe fratele meu !
Despărțiți-vă sau veți fi arestați !
Pat. Pat. Pat.
Ce-ați făcut ? Ce s-a întâmplat ?
- Tată. Tată. - Ce s-a întâmplat ?
„Păsările” pierd, eu am pierdut o avere. O avere pentru Randy.
Ce ați făcut ? Ați pierdut în mă-sa.
Ziceai că stați împreună, că erați tari.
Sunt tare. Am fost tare la meci. Sunt tare. Sunt tare.
Ai clacat ! Despre ce vorbești ?
Totul s-a dus dracului acum. Totul s-a dus de râpă.
- Totul e distrus ! - Nu, tată.
- Distrus ! Distrus ! - Tata, nu face asta !
Neputincioșii dracului !
- Haide, tată ! - Ratatul dracului ! Ai ratat !
- Nu sunt un ratat. - Ratatul dracului ! A șutat mingea...
Și-a apărat fratele și pe noi.
- A șutat mingea pe linia de 10 m. - Nu, tată.
- Ce-i asta ? - Trebuie să vorbim acum.
Când îți iei un angajament, nu e bine să nu apari !
Stai puțin. Am încercat să te sun.
- Dumnezeule. - Cine e asta ?
- Am încercat să te sun, Tiffany. - Oh, chiar așa ?
Voiam să-mi împart timpul cu tatăl meu și cu tine.
Tata mă trăgea într-o direcție. Doctorul Patel, Ronnie...
Sună bine, amice.
Asta e grozav pentru toți, dar nu toți și-au luat
un angajament în schimbul ajutorului meu.
Apropo, eu sunt Tiffany.
Ce-i toată această nebunie cu Tiffany Maxwell ?
Nicio nebunie. Ți-am spus când am discutat.
De când ai început să-ți petreci timpul cu ea, lucrurile s-au destrămat.
Ăsta e motivul pentru care e aici.
Crezi că eu ți-am distrus amuleta pentru Eagles ?
De atunci. De atunci de când e cu tine. De când...
Crezi că eu sunt cauza celor întâmplate azi ?
Exact. Tu ești cauza.
- Sunt cauza celor întâmplate azi ? - Așa cred.
- Să vorbim despre asta. - N-ai decât.
În prima seară, când m-am întâlnit cu Pat,
Eagles a învins cu ușurință, 40 la 26.
A doua oară, când ne-am întâlnit,
Phillies a bătut pe Dodgers cu 7 la 5 în NLCS.
Are dreptate.
Altădată, când am ieșit la alergat, Eagles a bătut pe Falcons, cu 27 la 14.
A treia oară, când ne-am întâlnit, am mâncat la cină cereale Bran.
Phillies a dominat Tampa Bay, al 40-lea meci din World Series, 10-2.
Lasă-mă să mă gândesc puțin la asta.
De ce nu te gândești când Eagles a bătut pe Seahawks cu 14 la 7 ?
- A fost cu tine ? - A fost. Am alergat împreună.
De când Pat și cu mine repetăm în fiecare zi, nu s-a jucat niciun meci.
Și dacă Pat ar fi fost cu mine, cum ar fi trebuit, n-ar fi ajuns
să se bată și, poate, Eagles i-ar fi bătut pe Giants.
Destul de logic ce spune, tată. Are dreptate în toate privințele.
Întâmplător știe cineva care este motto-ul oficial al New York-ului
pe emblema oficială a statului New York ?
- Oricine ? Știi ? - Nu.
- Excelsior. Căutați-o. - Oh !
- Ce ? - Da.
- Excelsior. - Oh, Pat.
Nu că mi-ar păsa de fotbal sau de superstițiile tale,
dar dacă eu sunt cea care citește în semne,
nu trimit tipul Eagles, al cărui motto personal e „excelsior”, la tâmpitul joc
cu Giants, mai ales când el se află într-o situație juridică.
Incredibil.
Uau. De unde știi toate chestiile astea ?
M-am documentat.
Trebuie să spun că sunt impresionat.
Mulțumesc.
Da. Trebuie să regândesc totul.
Nu aveam încredere în ea, dar trebuie să spun că acum am.
Acum o placi, tată ?
Trebuie să spun că da. Da.
Patrizio, mă simt groaznic, să știi ?
Tu ai pariat, eu am câștigat o grămadă de bani,
iar acum întreaga familie e în fierbere.
Oh, las-o naibii, Randy. Îți place.
Trăiești pentru asta. Ai pariat ani de zile împotriva tatălui meu.
Acum răsucești cuțitul în rană. Îți face plăcere asta !
Nu e adevărat. Nu spune asta.
- Bine, atunci dovedește-o ! - Da, dovedește-o.
Cum vrei să-ți dovedesc ?
Cum să dovedească ?
- Cum dovedesc asta ? - Dându-le șansa de a recâștiga totul.
- Dublu sau nimic. - Nu, nu, nu.
Vrei să spui dublu sau nimic pe săptămâna viitoare la Bengals ?
- Împotriva echipei Cowboys. - Oh !
Haide, glumești ? Asta e echipa lui.
Este echipa ta, nu-i așa, Randy ?
- Știu care e echipa lui. - Când e meciul ?
- 28 decembrie, ultimul sezon. - Oh, Doamne.
În aceeași zi cu deschiderea concursului de dans-perechi Benjamin Franklin.
- Oh, Doamne. - Randy.
Nu crezi în echipa Americii ?
Da, nu crezi în echipa Americii ?
Cred în echipa Americii. Dar dacă câștig acest pariu, îți iau registrul contabil,
n-o să mai ai nicio acțiune, nu primești niciun restaurant, nimic.
- Îmi place. - Nu. Nu, Patrizio.
Cred în Eagles, în fiul meu. O să-mi iau acțiunea. O voi lua.
- Tata. - Patrizio, nu. E toxic.
Am încredere. Excelsior face parte din această casă.
Tata.
Nu în New York. În această casă.
Tată, n-am știut că excelsior era motto-ul din New York.
- Dar acum știu. - Lucrul ăsta e toxic.
Tată, e toxic. N-ar trebui să faci asta.
Taci, deja ai făcut destul. Randy, ce spui ?
„Păsările” mele, echipa lui Benjamin Franklin,
favoriți cu 1,5 puncte. Îți mai dau 3.
Patrizio, oprește-te. Randy, nu accepta pariul !
- De fapt, îți voi da 10 puncte. - Nu, tată !
- Tată ! Este o nebunie ! - Tată !
- Acceptă pariul ăsta pe Cowboys. - Dolores, vrei să-l oprești ?
- Iisuse ! - Da.
Cum de nu accepți pariul ? Chiar și cu 10 puncte.
E un profit demențial în avantajul tău.
Cowboys sunt lași.
Pun pariu că ești un laș, nu vei lua cele 10 puncte.
În plus, oricare ar fi rezultatul lor la chestia aia cu dansul. Ce-i aia ?
- Ce-i aia ? - Nu, nu, nu.
Ești nebun să renunți la atât de multe puncte.
E ridicol. Nu accept.
Cu toate astea, stați puțin.
- Îmi place ideea unei mize. - Ce ? Nicio miză ! Nu.
- Nu, n-o face. N-o face. - Sfânta fecioară Maria !
Cum se desfășoară concursul ăsta de dans ?
Cum se punctează ?
Nu știu cum se va puncta. Noi doar participăm. Nu jurizăm.
Sunt oamenii care... E un concurs de dans de top.
Nu-l lua ca parte a unei mize, Randy.
Se aplică regulile Philadelphiei. Fiecare dansator e notat de la 1 la 10,
nota 10 fiind cea mai mare, cu media notelor celor 4 judecători.
Bine, note de la 1 la 10, da ?
Și voi cât de buni sunteți ?
- Suntem nașpa. - Nu suntem nașpa.
Pat e începător, eu sunt bună. Ne bucurăm să mergem acolo.
Persoanele cu care concurați ?
Foarte bune. Unii dintre ei sunt profesioniști.
Mai buni decât tine ?
- Mult mai buni. - Mult mai buni.
Deci, dacă aș zice că trebuie să luați doar nota 5,
aș fi foarte generos, da ?
Nu, nu. Ar fi incredibil dacă am lua 5.
- Să nu ajungem... - Putem lua 5. Scutește-mă.
- Nu putem obține 5. - Scutește-mă.
- Veți lua 5. Veți primi 5. - Putem obține 5.
- Ce este ? - Asta-i miza.
- Îmi explică cineva ce e miza ? Vă rog. - Câștigi două pariuri sau pierzi totul.
Pentru ca Pat Senior să câștige, Birds trebuie să bată Cowboys,
plus ca Pat și Tiffany să obțină cel puțin 5 la dans.
Chestia asta e de-a dreptul maniacală.
Asta e miza.
O să batem palma. Bate palma.
- Nu ! Oh, Doamne. - E un pariu.
Eu nu particip la așa ceva.
Randy, ești un bolnav nenorocit, Randy.
Am ieșit.
- Pat, nu poți renunța. - Nu dansez. Am ieșit.
- Pat, calmează-te. Gândește-te... - Ne vedem mai târziu.
- Pat, nu. Pat. - Ce faci ?
- Am ieșit. - Ce ?
Iar ne aflăm pe linia de 10 m.
DeSean smulge înfrângerea din fălcile victoriei.
- Acolo ajungi. - Ce înseamnă asta ?
Legătura cu DeSean Jackson nu mai contează.
Doar pentru că am tricoul. N-am să-l mai îmbrac.
Momentan, nu ești un tip de încredere.
- Dacă eu citesc semnele... - Citești semnele ? Oh, bine.
- Pat ! Pat ! - Nu ești un tip de încredere !
Ți-am spus să nu-l presezi.
Trebuia s-o fac. Nu poate fi un ratat.
- Nu poate fi un ratat. - Ai acceptat miza aia tâmpită.
Acum n-o să danseze. Era ceva foarte constructiv pentru el. L-ai distrus.
Există o singură cale să-l facem să apară.
- Care e aia ? - Care e aia ?
Trebuie să-i spunem că va fi Nikki acolo.
„Mă bucur că te descurci așa de bine. Cu drag, Nikki”
- Nikki nu va veni. - Trebuie să-i spunem că vine.
- Trebuie să-i spunem. - Asta e o minciună.
- Minciună nevinovată. - Minciună nevinovată.
Nicio scofală. O minciunică.
- Nicio altă cale. - Nu.
Trebuie să lăsăm o dâră de firimituri,
astfel încât să-și trăiască viața fără s-o distrugă.
Nu. Nu sunt de acord.
Nu poți să faci asta.
Știi bine că n-am aprobat când i-ai spus unde aleargă pentru a fi surprins.
N-am aprobat, dar totuși ai făcut-o, așa că fac și eu asta.
Asta e.
Îi vom spune că Nikki va fi acolo.
- Trebuie să participi. - Trebuie s-o facem.
Nu ești neliniștită să minți ?
Nu.
Puțin.
Dar pentru ceva bun.
„Dar dacă eu sunt cea care citește semnele...”
Eu...
Asta e.
Bine.
Hei.
Hei, care-i treaba ?
- Scuze că am întârziat. - E în regulă.
- Noroc. - Noroc.
Chestia asta nu merge.
O prostie !
Haide, va fi minunat.
Nikki va fi acolo, știi ?
Ne vom întâlni cu toții. Va fi ce trebuie să fie.
Te simți bine ?
- Păi, nu te clătina pe mine. - Nu mă clatin.
Avem un dans de executat, avem o miză. Să rămânem concentrați.
- Sunt concentrată. - Bine, hai să mergem.
- Uite dansatorii. Îi vezi ? - Rahat.
Randy, Jake. Cum stăm ?
Dallas tocmai a egalat printr-o transformare, 3-3.
- Mă îngrijorează pariul. - Nu-ți face probleme.
Mă îngrijorează.
Sfinte Sisoe.
Suntem cumva de la „Dansând cu vedetele” ?
Știai asta. Poate că trebuia să-i fi iscodit.
Uitați-vă la dansatorii ăștia.
Îmi poți da banii de pe acum, știi și tu.
Patty, tot ce trebuie să facem este să obținem un 5. Uită-te la meci cu mine.
„Vulturii” sunt mai buni atunci când Pat e cu mine, am stabilit asta.
Rămâi...
Liniștește-te, ne vom descurca. Ne vedem acolo, bine ?
Hei, Pat, Tiffany.
- Hei. - Ce ocazie glorioasă și minunată.
Da, da. În regulă, ne vedem mai târziu.
- Bine, țineți-ne pumnii. - Excelsior.
- Ce-i asta ? - Credeam că tu mă ții.
Eu credeam că tu. Avem totuși un dans de executat, ce Dumnezeu ?
Ești bine ?
Vreau să-ți amintești totul, toate lucrurile bune pe care le avem aici.
Firește.
Înscrie-ne. Trebuie s-o găsesc pe Veronica.
- Bună seara. - Bună seara.
- Pentru înscriere. - Vă rog.
Câți dansatori sunt acolo ?
Ce ? Nikki ?
Nikki.
Dumnezeule.
Să trecem pe aici. Haide.
Ce mă-sa ?
Scumpo, scumpo. Iubito, calmează-te.
Mă omori.
Va vedea ce bine îi este, poate că o să renunțe la ordinul de interdicție.
- Oh, Doamne. Oh, Doamne. - Pat mi-a spus.
Mi-a spus că nu ar trebui să arunci niciodată o căsnicie pe fereastră.
- N-a spus asta. - Ba da.
De mai multe ori. Este șansa lui. Trebuie să-i dai o șansă.
Barman.
Barman, o vodcă, te rog !
- Mai vrei unul ? - Sigur.
Deci, cu ce te ocupi ?
Sunt avocat.
- Avocat pledant, de fapt. - Oh.
Notele pentru Santos-Aguilar...
Tipul certăreț.
7.6, 7.3, 7.4 și 6.9.
Pentru o notă medie de 7.3.
- Trei, doi, unu ! - Sfinte Sisoe !
Philadelphia bate Dallas ! Sunt pe drumul spre finale.
Randy, ce-ai pățit ?
- Unde e Tiffany ? - Nu știu, mamă.
- N-ai văzut-o ? - Caut-o.
Știu, mamă, știu.
Scuze. Hei, hei, ce faci aici ?
- E în regulă, amice. - E în regulă ?
De ce nu taci, bine ?
- Cât ai băut ? - Două pahare de vodcă.
Nu știu ce decizii ai luat, dar ai de-a face cu asta, bine ?
- Suntem implicați în ea. - Implicați în ce ?
În continuare, Pat Solitano și Tiffany Maxwell.
Credeam că ești cel mai bun lucru ce mi s-a întâmplat,
dar acum cred că ai putea fi cel mai rău lucru.
- Îmi pare rău că te-am cunoscut. - Bravo ție.
Hai să dansăm.
Și notele pentru Nakarov și Tretiak sunt: 6.7, 8.1, 7.5 și 6.5.
Nota medie, 7.2.
Au fost nemaipomeniți și au primit doar 7.2. E un juriu sever.
Am înțeles.
În continuare, doamnelor și domnilor,
vă rugăm să urați bun venit perechii Pat Solitano Jr. și Tiffany Maxwell.
Haide, Pat !
La naiba.
- Dă-i bătaie, Patty ! - Haide, Pat.
Da, Pat ! Da !
Te iubim, Pat !
Bine, să vedem notele pentru Solitano și Maxwell.
Avem 4.9...
... 4.8, un 4.9...
Păcat, băieți. V-au dat o grămadă de 4.
Și un 5.4.
Nota medie este...
... 5.0.
Regretăm, băieți, ne pare rău !
Ce ? Haide !
Tată, a câștigat Eagle ?
A câștigat cu 44-6. A câștigat cu 44 la 6.
- Haide ! - Vom lua o pauză de 10 minute.
De ce sunt atât de entuziasmați de un 5 ?
Grozav. Bună treabă.
Mulțumesc. Ai fost uimitor.
- Mulțumesc ca ai venit. - Desigur.
Ce mai faci ? Ești bine ?
Sunt bine. Tu ?
- Sunt bine. Mersi. - Arătai fericit acolo.
Da ? Cine s-ar fi gândit că dansez ?
Da.
- Arăți incredibil. - Mulțumesc, da.
Ai slăbit mult.
Ți-am citit cărțile, am o atitudine pozitivă.
Iau medicamente și fac terapie.
- Unde e Tiffany ? - A plecat.
- Cum adică ? - A plecat.
- La ce te aștepți ? - Unde e ?
Să-ți spun ceva. Știu că nu vrei să-ți asculți tatăl.
Nici eu nu l-am ascultat pe al meu. Trebuie să fii atent la semne.
Viața îți oferă o ocazie ca asta. Ar fi păcat ca acum s-o refuzi.
Îți spun, e un păcat. Te va bântui în restul zilelor tale ca un blestem.
Te confrunți cu o mare provocare în viața ta acum, în acest moment.
Fata asta te iubește. Nu știu dacă Nikki a făcut-o vreodată,
dar cu siguranță nu te iubește chiar acum. Îți spun, n-o da în bară.
Te iubesc, tată.
Hei !
- Nu vrei să mă lași în pace ? - Așteaptă puțin !
- Am o scrisoare pentru tine. - Ce dracu' ai ? Dă-i-o tu singur !
Nu trebuie să mă mai vezi vreodată dacă doar o citești, bine ?
E așa de ciudat.
Da, citește-o.
„Dragă Tiffany...
„Știu că scrisoarea aia a fost a ta.”
„Singura cale de a-mi cunoaște nebunia...”
... era ca eu să fi făcut ceva nebunesc.
„Mulțumesc.”
„Te iubesc.”
„Știam asta din clipa în care te-am cunoscut.”
„Îmi pare rău că a durat atât de mult pentru a mă dumiri.”
„Tocmai m-am blocat.”
„Pat.”
Am scris asta acum o săptămână.
- Acum o săptămână ? - Da, atunci.
M-ai lăsat să mint o săptămână ?
Am încercat fiu romantic.
Mă iubești ?
Da, sigur.
Bine.
Lumea îți va sfâșia inima în zece feluri de duminică, garantat.
Și nu pot începe să explic asta.
Sau nebunia din mine și din toți ceilalți, dar ghici ceva.
Duminica este din nou ziua mea preferată.
Mă gândesc la tot ceea ce a făcut toată lumea pentru mine
și mă simt ca un tip foarte norocos.
Trebuie să batem Vikingii cu 3 puncte. Îți dau un 6, care e foarte generos,
după înfrângerile pe care le ai suferit.
Despre ce vorbim ?
O altă miză dacă ajungi în runda următoare.
O să ajungem în runda următoare.
- Ai pus-o jos ? - Nu.
- Nu, eram eu. - Nu, eu eram.
Nu, am jucat valetul.
Pui pesmetul, usturoiul peste friptură, și o rulezi cu ajutorul scobitorilor ?
Da. Poate, trei ore în plus.
Totul e bine, totul e bine.
V-am prins, sunteți cu toții la pământ.
Randy se plânge.
A pierdut o grămadă de bani. Geme și suspină.
Restaurantul se deschide datorită lui Randy, așa că totul e bine.
Subtitrare: MIDAS
IULIE 2019
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/7nhm9 Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari