Solstice (2008) Dramă-Horror-Thriller.
Mama ta a fost atât de fericită...
când a aflat că va avea gemeni.
V-a cumpărat haine la fel.
Chiar şi pătuţ.
Da. Ţi-ar face bine dacă ai pleca un pic?
Să petreci puţin timp cu prietenii tăi.
Da.
În regulă.
Nu mamă, nu va fi nici un fel de truc.
Nu, nu bem.
Bine.
Da, îi voi spune.
Amice, cred că Megan n-ar trebui să vadă asta.
Ce?
- Oh, da. Nu, ai dreptate. - Tot se mai fardează în August?
- Aşa a spus. - Hei. E aici.
- Hei, tu. - Salut.
Nu te-am văzut de mult.
Vino aici.
Mă bucur atât de mult că vi cu noi.
Nu putem renunţa la "Săptămâna Seniorilor". E tradiţie, nu?
M.T., cum o mai duci?
Bine.
- E bine că te vedem. - Şi pe tine.
- Duc eu asta. - Mulţumesc.
Mark, nu vrei să accelerezi un pic?
Vreau să ajung înainte de apus.
Amice, asta va fi o "Săptămână a Seniorilor" pe cinste.
Mă bucur atât de mult că ai venit. Serios.
Asta e atât de tare.
Hei, ţi-aduci aminte de locul acesta?
O mai ştii pe bătrâna nebună ce lucrează aici?
Glumeşti? Asta e cea mai bună parte de a veni la magazin.
Te rog să nu uiţi de hârtia igienică. Bine?
Data trecută a trebuit să mă şterg pe cur cu o pungă de cipsuri.
- Mark. - Ce e, iubito? A fost cu barbecue.
Ştim.
Sos de Barbecue... are "G" in el. Arde, omule. Rău.
- Ajunge. - Ok, în regulă.
Salut.
Psst. Priveşte-l pe tipul nou.
- Salut. - Salut.
Cred că ne-am rătăcit un pic.
Nu şti cumva drumul spre Lacul Nowell, de aici?
Ba da, sigur. Mergeţi în continuare pe acest drum, aproximativ trei mile.
Pe partea dreaptă veţi vedea ieşirea. Urmăriţi indicatorul.
Voi...sunteţi de la oraş?
Da. În fiecare vară venim aici în noaptea de St. Ion.
Solstiţiul de vară. Înţeleg.
Ştii despre asta, da?
Sunt născut şi crescut la Cajun.
Deci, ce citim?
Asta? Fantome, magie neagră, comunicare cu morţii.
Fortean Times.
Destul de mişto.
Ţi-o dau şi ţie dacă vrei. Eu am terminat-o.
Eşti sigur?
Da. Tocmai vroiam s-o arunc.
Să ai o zi bună.
Mulţumesc. Aveţi grijă de voi.
Megan. E timpul să mergem.
- Oh. - Poţi să-ţi citeşti revista în maşină.
- Trebuie doar să merg la baie. - Bine.
Ai terminat? Toată lumea te aşteaptă.
- Da. Scuze. Eu doar... - Eşti bine?
Da. Bine.
Tipul acela era aşa de sexi.
Atât de drăguţ.
- Murdar, dar... - Ce tip?
Era doar un tip nou, în spate la tejghea.
- Un ţăran local? - Mark...
Ştii, Mark, pentru un aşa zis heterosexual...
- tu ai cea mai mişto colecţie de muzică pe care am văzut-o vreodată.
- Foarte hazliu. - N-ai vrea să termini cu barbecue.
Ai grijă!
Hei. Eşti bine?
Scuze.
Înfiorător.
Da. Vezi, asta e din cauza că începe să ni se termine gazul...
- şi oamenii sunt jefuiţi de bandele locale.
Ce naib...
Te rog spune că nu s-a terminat benzina.
Nu, iubito. Mai avem jumătate de rezervor. Eu nu...
În regulă, dar nu forţa. Poate că e inundat.
Suntem gata.
Se pare că cineva trebuie să alimenteze.
Nu de mult am alimentat.
E bine.
Bine, cineva să caute ceva muzică.
- Dă-i-o. - Nici nu mă mai pot uita la asta.
Am şi uitat cât de minunat e locul acesta.
Hei, Megan?
- Pot să primesc cheile? - Sigur.
- Al meu e dormitorul de oaspeţi. - Un rahat!
Acela e al nostru! Cheile sunt la mine.
Christian?
Toate sunt în regulă?
Da. Sigur.
Va fi bine pentru tine camera de jos?
Da.
Bere. Unde eşti?
- Mă duc să-l ajut pe Mark, deci... - În regulă.
Asta e o vacanţă de Crăciun, Sophie.
Fiţi atenţi. Pe mama nu o interesează.
Nu asta e important, Megan.
Important e să ne simţim bine.
Hei!
Care e problema ta?
Nu pot s-o fac.
Ce naiba e cu tine?
Sophie.
Sophie, o să-l pierzi.
Hei, în sfârşit au sosit gemenele.
Am început să credem că aţi uitat e noi.
Hei, Christian.
- Eşti bine? - Da.
Ai putea să te uiţi ce are Sophie.
Hei. Mergem să înotăm înainte de a se întuneca. Vrei să vi şi tu?
Meg, poţi să ai camera mea, dacă aici ţi se pare ciudat.
Nu. Asta e bună.
Am găsit asta.
Când a fost făcută?
Părerea mea e că de vre-un an.
Ea şi Christian au intrat în atâtea probleme din cauza asta.
Cred că i-am spus mamei că a fost la mătuşa Kathy.
Niciodată n-a fost un mincinos credibil.
Îndrăgea acea pălărie stupidă.
- Hai. Să mergem să înotăm. - Oh.
Nu. I-am promis mamei că voi împacheta astea.
Mai bine o fac acum decât să rămână la sfârşit de săptămână.
Aha!
Zoe?
Răspunsul corect pentru întrebarea...
"În care oraş de basm Sud-Californian...
va concerta The Lost Boys," este...
- Santa Clara. - Carla!
Bine, băieţi sunteţi arivişti oficiali Cory Feldman.
Bine.
Scuze. Dar eu nu voi sta aici toată ziua să mă uit la "Ador zilele anilor 80".
Tragere dublă. Reguli de casă.
Ăsta e vin. Mark bea bere.
Bea.
Bea tot, iubito.
- La naiba, Mark. - Rahat.
Îmi pare rău. N-am vrut,...
Scuzele nu vor scoate petele de vin din bluza mea.
Calmează-te, Lish. E doar o cămaşă.
N-am vrut să te stropesc.
Asta am primit-o de la Sophie de Crăciun.
Mă duc să mă culc.
Mai bine voi evalua pagubele.
Ne vedem mâine.
Da. A fost o zi lungă.
- Noapte bună băieţi. - Noapte bună, Zoe.
Ne vedem mâine.
Te duci undeva?
Adică la şcoală.
După ce termini cu fardatul.
De fapt nu prea m-am gândit.
Mă duc la culcare.
Ok.
Ştii, Megan...
dacă ai chef să vorbeşti despre ceva...
Ştii.
Mulţumesc, Christian.
Noapte bună.
- Salut! - Salut.
Eşti aici.
- Salut. - M.T.
- Frumoasă petrecere, băieţi. - Unde e sora ta?
Anderson. Adu-o pe prietena ta. Ne întâlnim în bucătărie.
- Băutori de rom. - Să nu-mi spui că se întâlnesc din nou.
Nu ştiu.
Nu cred că ştie ce vrea.
Fato, e corect faţă de tine.
Până când mă interesează...
Până când mă interesează, nu contează unde mergem...
- Voi băieţi... Totdeauna veţi fii aici. - Oh.
- Oau. - Asta e drăguţ.
- Şi iubito? - Mm-hmm?
Tu în totdeauna vei fi aici.
- Eşti un pămpălău. - Doar glumesc.
Ow! Ow.
Ow!
Sophie?
Alo?
Cine e acolo?
Afacerea s-a încheiat...
Ce faci?
Maşina... Avea farurile aprinse.
Poate a ieşit cineva, şi a scos ceva.
Nu mai sunt aprinse.
Da, pentru că le-am oprit...
De două ori.
S-au pornit de la sine.
Sigur un scurt circuit sau ceva.
Dimineaţa mă voi uita.
Asta a fost pe scaunul şoferului.
Era al lui Sophie.
Eu am împachetat-o...
astăzi, mai devreme.
Toţi mă întreabă de ce a făcut-o.
Parcă... Parcă ar fi trebuit să văd că vine. Parcă...
- Parcă, ar fi vina mea că a plecat. - Megan.
Asta e o prostie. Nimeni nu te învinovăţeşte pe tine.
Ea e sora mea. Nimeni n-a fost mai aproape de ea decât mine.
- Ar fi trebuit s-o văd. - Hei, vino aici. Hai. Vino.
Nu e vina ta.
Hai odată. Nu e vina ta.
Ştii, nici eu n-am văzut-o că vine. Nimeni n-a văzut.
Uită-te la mine. Hei. Uită-te la mine.
Priveşte la mine.
Nu pot.
Megan, uită-te la mine.
Amândoi am iubit-o pe Sophie.
Deşi eu şi ea nu mai eram împreună...
totuşi eram apropiaţi.
Ştii, niciodată n-a judecat oamenii.
Atunci nu te judeca pe tine. Ea n-ar face asta.
Mulţumesc.
Întotdeauna ai fost atât de bun cu ea.
Asta a fost uşor.
Totdeauna mă gândesc numai la Sophie...
...ea ce ar vrea.
Cred că ar dori să fim fericiţi.
Vreau doar să simt din nou ceva.
Ştiu.
- Ce e? - Nimic.
- Dimineaţa. - Dimineaţa.
Noapte scurtă?
Presupun.
Salut, Christian.
Salut.
Băieţi, a folosit cineva maşina noaptea trecută?
Ai văzut că eu şi Mark am mers în pat.
Farurile erau aprinse şi uşa deschisă.
- Sunteţi sigur că nimeni n-a ieşit afară? - Nu.
Bine.
Ştiţi dacă mă gândesc, parcă am auzit ceva noaptea trecută.
- Chiar? - Da.
Omule, adică a început foarte încet...
apoi creştea tot mai mult în intensitate.
Era ca şi...
"Christian.
"Christian, te rog nu te opri. Continuă...
- Ajunge. - "Nu te opri.
"Fă-o... Continuă, Christian.
Te rog nu te opri. Doar continuă." Apoi s-a oprit.
Bine, opreşte.
N-am găsit nimic. Cred că e doar o greşeală de conectare pe undeva.
Dar şi era şi uşa deschisă.
Meg, am verificat. Nu lipseşte nimic.
- Te gândeşti la canoe? - Da.
În regulă. Cred că o voi pregăti.
Vrei să ne dăm cu canoe?
Nu. Cred că voi alerga o tură.
Ok. Ne întâlnim când te întorci.
Bine, "Smoochy McSmooch."
Ne vedem.
Hei.
Ce faci, înghionteşti camionul meu?
Nimic. Scuze.
- Pălăria aceea în maşina ta... - Ce e cu ea?
De unde o ai?
Ce naiba cauţi aici, oricum?
Alergam.
Da. Ploaia şi toate...
le-a împotmolit pe toate.
Crează multe gropi.
Dacă vei cădea într-una...
nu-ţi vor găsi cadavrul până la vremuri mai uscate...
poate nici atunci.
Pot să te duc?
Nu, nu.
E bine. Sunt în regulă.
Mulţumesc.
Să aduc o sticlă mai mare?
Doar bea berea, iubito.
Bea-ţi berea.
Chestia asta nu e reglată bine.
Nu pot să-mi închipui de ce părinţii o mai păstrează.
Nu poţi să nimereşti nimica cu ea.
Nu dragă, nimereşti ceva. Dar nu sticla aceea.
Asta sincer nu e treaba mea...
tu şi Megan.
Adică, mă bucur că sunteţi împreună.
Cu toţi, dar ea...
Ea e cea mai bună prietenă a mea, şi mă îngrijorez pentru ea.
Şi este cea mai bună prietenă a mea şi-mi fac griji pentru ea.
În regulă, Zoe. Înţeleg.
Dar n-am s-o conving pe Megan să facă ceva ceea ce n-ar vrea.
O facem o dată pe zi.
Ştiu. Ok. Ştiu.
- Bine? - Ştiu. Ştiu.
Ok.
E destul de reglată pentru mine.
- Baby, unde ţinteşti? - Drept înainte, dragă.
- Direct înainte. - Dă-mi-o.
- Mm-hmm. - Mulţumesc.
La naiba. Cred că nu i-am enervat pe vecini.
Lish, nici nu avem vecini.
Alarmă de ţăran.
Salut. Ce mai faci?
Salut.
Nu de mult m-am întâlnit cu o prietenă de-a voastră.
Mi s-a părut că are ceva probleme în mlaştină.
M-am gândit să trec să mă asigur...
că s-a întors în siguranţă.
Da, nu, nu. E bine. Mulţumim.
V-am adus un pepene de Luoisiana proaspăt cules.
Mă numesc Leonard.
Dacă aveţi nevoie de ceva, doar strigaţi.
- Locuiesc chiar acolo dincolo de lac. - Bine.
Hei. Te-ai întâlnit ce tipul acela bătrân înfiorător?
Da. În timp ce făceam jogging.
Nu e mare scofală.
Serios. Toate sunt în regulă.
- Ta-da. - Bine, aşteptaţi, aşteptaţi.
- Jucăm un alt joc. - Trebuie să folosesc toaleta.
Sophie. Sophie!
Chemaţi salvarea!
Sophie, trezeşte-te!
- Ajută-mă. - Sophie! Prinde-o de picioare. Hai.
- Grăbeşte-te. Grăbeşte-te. - Sophie.
- Respiră? Respiră? - Nu-i simt pulsul.
Sophie, trezeşte-te. Hai, Sophie, trezeşte-te.
Sophie!
- Sunaţi la poliţie! - Vă rog!
- Câte tablete a înghiţit? - Sophie!
- Ce-i asta? Ce a luat? - Dumnezeule.
- Unde e salvarea? - Trebuie să-i facă spălături la stomac.
- Cineva să cheamă salvarea. - Sophie!
Trezeşte-te!
La naiba.
Am uitat să iau lămâie pentru marinată.
Ar alerga cineva până la magazin?
Nu te uita la mine. Nu mă duc încă odată acolo.
De ce, Zoe? Ce s-a întâmplat?
- Am crezut că vrei să vezi vânzătoarea. - Regula numărul unu:
Nu cumpăra tampoane de la cineva pe cine vrei să agheţi.
- Drăguţ. - Trebuie s-o rezolvăm cumva, Zoe.
Ce aş fi putut să fac? Nu există un magazin blestemat în jur de 20 de mile.
N-aţi putea să folosiţi şerveţele sau ceva?
Greţos.
- Bine, tot mai trebuie un voluntar, deci... - Mă duc eu.
Ce? Dacă zici.
Super. Mulţumesc.
Ne vedem mai târziu.
Se pare că e bine. Ştii?
Da. Şi eu cred că e bine.
Zoe, nu! Oh, Dumnezeule.
- Ce naiba e asta? - Sunt atât de groase.
Vă spun eu, ceva nu e în regulă cu tipul acela.
- Salut. - Salut.
- Cum e solstiţiul? - Grozav, mulţumesc.
Să nu mă înţelegi greşit...
dar cum se face ca nişte orăşeni ca voi să sărbătoriţi ziua de St.John?
Mama predă antropologia la Loyola...
aşa că sărbătorim destul de mult în fiecare vacanţă.
Poate merg şi eu acolo. M-am prezentat pentru o bursă academică, deci...
- Serios? Sunt impresionată. - Nu.
Nu fi. Dacă nu vor accepta...
regretabil, voi fi lipit de această tejghea pentru foarte multă vreme.
- Numele tău e Megan, nu? - Da.
- Eu sunt Nick. - Mă bucur că ne-am întâlnit, Nick.
Aproape am uitat de cină.
Pot să te întreb ceva?
- Sigur. - Şti ce se spune despre solstiţiu...
despre călătoria spiritelor, şi din astea.
Da.
Ai văzut vreodată...
ştii, ceva straniu?
Ei, am să spun ce.
Să creşti prin părţile astea...
vei învăţa să ai mintea deschisă.
Bunicăi îi plăcea să se joace puţin de-a voodoo.
Credea că poate să vorbească cu morţii...
în special în jurul solstiţiului.
Dacă ea credea, cu cine să mă cert?
Nu ştiu ce faci mai târziu...
dar vom avea o cină mare în casă.
Ar trebui să vii.
- Mai bine nu. - Va fi o petrecere frumoasă.
Foarte tradiţională.
Ştii, pui creol, orez dulce, banane fripte cu zahăr.
- Bine. - Bine...
Cina va fi la 8:00, în casa albă, în partea de sud a lacului Nowell.
Ştiu unde e.
Sophie.
Era doar aşa...
pe marginea drumului, total neaşteptat.
E sigur că nu tu l-ai pierdut?
Negativ.
Era ceva pe pod.
Parcă cineva se uita la mine.
Cineva? Cine era, Megan?
Nu ştiu. N-am văzut.
Am văzut în oglinda retrovizoare. Dar când am privit înapoi a dispărut.
Parcă am simţit-o pe Sophie.
Ne lipseşte tuturor.
Uită. Putem să-i sunăm pe mama sau pe tatăl tău.
Nu. Nu.
Doamne.
Ştiu că sună a nebunie pentru voi, băieţi.
Nu vreau să vă înnebunesc.
Vă rog doar să rămâneţi cu mine.
Hei. Bine? Suntem aici cu toţii pentru tine, Megan.
Nu trebuie să te îngrijorezi pentru nimic.
- Ce faci? - Te duc acasă.
Christian, sunt bine. Jur.
Nu trebuie să rămâi aici, dacă nu vrei.
Nu despre asta e vorba. Eu doar...
Orice ar fi, mie poţi să-mi spui.
Ea e aici.
O simt din prima clipă de când am venit aici.
Nu ştiu.
Toată lumea crede că sunt o nebună.
Nu.
şi eu am simţit.
Serios?
Mă întorceam de la lucru.
Asta a fost după ploaia din Martie.
Şi eram la semaforul de pe St.Jackson.
Era un grup de oameni pe partea cealaltă a drumului, şi aşteptau să se facă verde.
Toţi erau îmbrăcaţi în negru. Probabil se duceau la înmormântare sau aşa ceva.
Şi dintr-odată m-am uitat în sus, şi...
era o fată pe partea cealaltă a drumului sub o umbrelă.
Vorbea cu cineva. Iar eu am încremenit.
Adică, era Sophie.
Părul ei. Hainele ei.
Apoi s-a schimbat semaforul în verde, iar eu doar stăteam doar acolo, ştii?
Parcă mi s-a oprit inima în loc.
Apoi fata se apropie şi se întoarce spre mine...
Adică, era aproape ca şi Sophie.
Evident nu era...
Nu voi uita niciodată simţământul acela.
Da.
Poate e doar un simţământ.
Christian, o să fiu bine.
Promit. Şi... Şi...
nu plec.
Cred că trebuie să fiu gata.
Pentru cină.
Nu cred că e destulă mâncare pentru şase oameni.
Eu împart cu plăcere partea mea.
- Sunt sigur. - Hei! Hei.
- Să ne aşteptăm musafirul. - Ce?
De ce? Nu eu l-am invitat pe tip, ci Megan.
Arăţi bine.
Mulţumesc.
- Salut. - Salut. Intră.
Mă bucur că ai venit.
- Ea e Zoe. - Da, ne-am întâlnit deja.
- Îţi aduci aminte de Alicia. - Salut.
- Mark şi Christian.
- Nick, bine ai venit la petrecere. - Mulţumesc.
Sevus.
În regulă. Toată lumea e aici. Să mâncăm.
- Bine. - Nick, poţi să stai acolo.
Mulţumesc.
Bine. Eu mor de foame.
Ai spus deja această poveste de patru ori.
Probabil era dimineaţa la, 3:00. "Da, da, sigur. Mergem să ne scufundăm."
- Am alergat la doc-uri. - De ce vorbim despre asta?
a sărit în ea, în pielea goală.
Am alergat înapoi. Am închis uşa în faţa lui.
Bătea în uşă. Şi cred că era destul de rece în apă.
- Era frig afară. - Ştii, ai făcut destule prostii.
Deci, Nick, locuieşti aici de un timp?
- Da, toată viaţa mea. - Atunci îl cunoşti pe tipul bătrân de la lac.
Conduce o maşină albastră. Nu prea crede în scăldat.
O, da. Te gândeşti la, Leonard. Sigur.
Vechea şcoală din Louisiana. Familia lui e aici de generaţii.
Destul de mult timp doar pentru el.
Cred că e ciudat.
Tu ce crezi, Meg?
Crezi că e cel din pădure care s-a jucat cu capul tău?
La ce te referi?
Am văzut ceva în pădure. Nu era nimic.
Acolo, nu ştii niciodată. Mai ales în perioada asta a anului.
Trebuie să fie rezultatul imaginaţiei prea active...
dar se întâmplă să vezi ceva ce nu poţi explica după.
Atunci sugerez să plătim. Solstiţiul respecta...
şi să începem petrecerea asta.
Bine, băieţi. Noroc.
Îmi pare rău pentru sora ta.
Mark mi-a spus ce s-a întâmplat.
Eraţi gemene, nu?
Da.
Nu-i de mirare că ai vedenii.
La ce te referi?
În folclorul haitian, gemenele se numesc Marasa.
Se crede că sunt 2 jumătăţi ale aceluiaşi suflet...
conectate chiar şi după moarte.
Va suna ciudat, dar...
de când am ajuns aici...
îi simt prezenţa.
Ai văzut-o?
Nu trebuie.
A avut ăsta când a murit.
E greu să explic, dar...
de fiecare dată când o las undeva...
se întoarce la mine.
Voduns crede că obiectele care însoţesc oamenii...
sunt des asociate cu blesteme.
Vrei să zici că sunt blestemată?
Depinde doar dacă tu crezi în aşa ceva sau nu.
Nu ştiu ce să mai cred.
Îţi zic eu ce...
Acum ai putea crede că eu sunt cel nebun...
dar putem face ce obişnuia să facă bunica mea.
Era calea ei de a încerca să vorbească cu cei morţi.
Merită o încercare.
- Hei! Am nevoie de o băutură. - Hei!
Te rog! Nu vreau apă din lac în sticla mea.
Am vin.
M-ai umplut cu vin.
Acum e momentul în care bem Kool-Aid, nu?
Da. Pot să întreb de ce trebuie să facem asta în apă?
Se spune că apa este cel mai bun conductor
între lumea noastră şi cealaltă, deci...
Bine, bine. Trebuia să fi ştiut.
- Fantome şi magie neagră. - Ar trebui să ne ţinem cu toţi de mână.
În regulă, cu toţii. Stai cu mine. A trecut ceva timp.
Să îi dăm o şansă.
Papa Legba,
Papa Legba.
Ceva tocmai mi-a atins piciorul!
Nu-ţi face griji, copii aligatorilor sunt la fel de speriaţi ca şi tine.
Haios. Acum încetează.
Lasă-mă să văd puţin sticla aia.
- Dă pe spate. - Bine.
Ce dracu, omule? E vinul meu.
- Doar o mică seducţie. Secretul bunicii. - Da.
Papa Legba, adu-o printre noi.
Îi urăm bun venit.
Omule! Ce naiba a fost asta?
- Am terminat! - Nu! Nu rupe cercul.
Papa Legba...
îi primim spiritul.
Cine e cu noi?
Priveşte-ne ca fiind demni.
Megan! Megan, eşti bine?
- La ce dracu te gândeşti? - Megan!
- N-o atinge, Nick. - Hai, să ieşim din apă.
- Eu plec. - Nu trebuie să-l ascultăm pe ăsta.
Mulţumim pentru pont, Nick.
Haide, Megan. Să mergem înăuntru. Hai.
De ce n-o laşi în pace?
Simţeam de parcă mă scufundam.
De parcă te înecai?
Nu, am văzut-o. Mă avertiza.
Era mai mult...ca şi cum eram trasă dedesubt.
Păi, dacă brelocul este cu adevărat blestemat, atunci...
poţi să faci ce face orice persoană care se teme de blesteme.
Ce anume?
împachetează-l într-o pânză albă şi îngroap-o.
Tradiţia locului spune că pământul va recicla energia negativă.
După asta, ar trebui să fii în regulă.
Mai bine aş pleca. Trebuie să muncesc de dimineaţă.
O să vii la petrecerea solstiţiului mâine?
Eşti sigur că prietenii tăi nu se vor supăra?
Sau... prietenul tău gelos?
O să-i treacă.
În plus, e casa alor mei.
O să văd dacă pot să vin.
Bine.
Zoe, a luat casa foc!
Noapte bună.
Ne vedem de dimineaţă.
Bine.
Nu-mi iau la revedere.
Niciodată.
La naiba!
Pălăria pe care o poartă! Am mai văzut-o.
Bătrânul din cealaltă parte a lacului o avea la el în camion.
Şi ce? I-a luat pălăria?
A vrut ca eu să găsesc poza aia, Christian.
Şi asta.
- Cine? - Sophie.
- Megan, haide... - Ştii ce? Nu contează.
Megan! Hei. Megan, unde mergi?
Megan.
Încearcă să-mi spună ceva, Christian.
Am încercat să o opresc, dar nu pot. Trebuie să aflu ce vrea.
Toată asta... Sophie, lucrurile din pădure...
- Începi să sperii pe toată lumea. - Despre ce vorbeşti?
Am venit aici să încercăm să ne distrăm. Îţi aduci aminte?
Uite, ştiu ce am văzut. Dacă erai acolo ai fi văzut şi tu.
Uite, Megan... să crezi în ceva, nu înseamnă că îl şi face real.
Bine. Şi ce zici despre bătrân? Era doar un fragment din imaginaţia mea?
Recunosc că e un pic ciudat. Dar ce legătură să aibă cu tine? E ridicol.
Mulţumesc de susţinere, Christian.
Ştii a ce suni acum?
Atunci, poate trebuia să o asculţi!
Megan!
Prima luptă între iubiţi?
Ce dracu a fost asta?
Ce?
E în regulă, băiete.
Bine.
- Te pot ajuta cu ceva? - Vă distraţi, copii?
Da...
Unde e prietena ta?
Nu e pe aici.
Păcat.
Ne vedem mai încolo.
Hai!
Prinde-i, Bernard!
- Salut! Un Sf. Ion fericit! - Hei.
- O noapte frumoasă pentru solstiţiu. - Omule.
Ai pierdut măcelărirea caprei, îmi pare rău.
E în regulă, serios. Ai văzut una, le ştii pe toate.
- Nick, de ce nu iei un loc? - Mersi.
- Şi unde-i Megan? - Nu se simte prea bine.
- E sus. - De fapt, mi-e bine.
Salut.
V-am adus ceva pentru ocazia asta.
- Ce? - Dead Man's Dram.
- Cajun moonshine. - Acum vorbeşti pe limba mea, omule.
A nevoie de nişte suc de lămâie. Nu pot să beau asta aşa.
Şi bănuiesc că voi aveţi nişte suc de lămâie aici, nu?
Da, avem.
- Haide, îţi arăt. - Tare.
De ce nu poţi să-l bei gol?
Nick, trebuie să te întreb ceva.
Ce anume?
O ştii pe fetiţa asta?
E Malin.
Era nepoata lui Leonard.
Tot oraşul a ajutat să fie căutată.
Nepoata lui?
Au găsit-o vreodată?
Nu.
A dispărut.
Bietul Leonard.
N-a mai fost la fel de atunci.
La naiba!
Asta e super tare.
Apropo, Loyola mi-a acceptat bursa.
Serios? Astea sunt veşti foarte bune.
- Ce, te muţi în oraş? - Da, aşa se pare.
Felicitări.
- Solstiţiu fericit la toată lumea. - În regulă.
Un St. Ion fericit.
Trebuie să urinez.
- Eşti în regulă? - Sunt bine.
O să mă duc doar până la baie.
Ce o să facă, o să urineze în pădure?
Bau!
Te-am prins!
Nenorocitule!
- Ce s-a întâmplat? - M-a lovit, omule.
- Cum arată, omule? - Megan.
- Megan. Megan, eşti în regulă? - Ce i-ai făcut?
Opreşte-te, hai... ce i-ai făcut?
Megan. Megan!
Megan, eşti în regulă?
- Doamne, îi e rău. - Megan, eşti în regulă. Megan?
Megan?
Ce s-a întâmplat?
- Doamne! Ce e asta? - Nick, ce dracu?
- Iisuse, arată ca noroi! - E lumina lunii!
- Îi e rău. Mark, dă-mi cheile. - Ce dracu?
O duc la spital. Dă-mi cheile chiar acum!
- Megan! - Ce a fost în lumina lunii?
- Iisuse, uită-te la ea! - Dă-mi cheile!
Lasă-mă să ies!
Megan, eşti în regulă? Ai leşinat.
- Ştiu unde e. - Unde e cine?
E în pădure. Am fost acolo înainte.
Megan, întoarce-te!
Megan, ar trebui să te întinzi. Te rog.
- Te vom duce la urgenţă. - Ce dracu se întâmplă?
- Trebuie să mergem acolo chiar acum. - Nu mă plimb prin mlaştină
în mijlocul nopţii!
- Atunci n-o face. - Megan. Megan, aşteaptă!
Vin cu tine.
- Ce dracu, omule? - Rămâi aici cu Lish.
E destul.
Megan! Nu e nimic aici decât bătrânul ăla ciudat.
Megan, eşti sigură?
E pe aici.
Hai să ne întoarcem.
Hai să mergem înapoi la casă.
- Îţi spun, plec de aici - Lish? Lish.
- Ce? - Ascultă-mă, te poţi linişti, te rog?
Noi îi ducem înapoi. Nu îi putem lăsa aşa aici.
Nu am încredere în Nick ăla. Şi e ceva aiurea
cu chestia asta cu Voodoo!
Sunt perfect de acord.
O să aduc arma.
Asta e încurajator.
Să mergem, Bernard.
Aici e!
Ruinele?
Eram îngroziţi de locul ăsta când eram mici.
Megan, ce crezi tu că putem găsi aici?
Trebuie să săpăm aici. Aici am căzut când alergam.
Hai!
Bine, hai...Nu-i nimic aici. Să ne întoarcem la casă.
Uite, Sophie a dispărut. Asta nu o va aduce înapoi.
Nu, e aici!
Ştii ce? Eşti bolnavă... Ai nevoie de ajutor.
- Christian, doar las-o în pace. - Hei, nu mă atinge!
- Care dracu e problema ta? - Tu eşti problema mea şi a tuturor.
Cine dracu crezi că eşti?
Voi, ăştia din Cajun, credeţi că vă puteţi juca cu oricine vreţi?
Taci! Christian, te rog.
S-a terminat. Hai, să mergem!
- Îndepărtează-te, bine? - Hei! Opreşte-te!
Doamne!
- O, la naiba. - Ce e asta?
E ea.
- Fetiţa... - Megan, de unde ştiai că e
- Nu ştiu! Nu ştiu! - Cum ai ştiut asta?
- Nu ştiu. - Omule.
Zoe, du-te înapoi şi sună la poliţie.
Ne vom întoarce.
Am găsit corpul unei fetiţe!
- Un cadavru? - Da!
- Unde dracu sunt Megan şi Nick? - Sunt la pod.
- Sunt cu cadavrul. - Ai lăsat-o cu ciudatul ăla?
Da! Nu! Taci!
Ne vom întoarce la pod, şi vom suna la poliţie...
Îi vom sună chiar acum, şi ne vom întâlni cu ei acolo.
Chei, am nevoie de chei.
Christian? Christian! Hai, omule. Hai, trebuie să conduc. Să mergem.
Să mergem.
Răspunde! Răspunde!
Nick.
Nu e asta a surorii tale?
Credeam că e.
De ce ar avea sora ta o cheie la bicicleta lui Malin?
Nu era Sophie.
Cine era?
Ea era.
La naiba, omule, începe să plouă.
- Atunci, încetineşte! - Linişteşte-te, bine?
Aici e! E chiar acolo, podul.
- Vezi? E chiar în faţa ta. - În regulă, îl văd.
- Dă-mi pălăria ta, Sophie. - Hei!
- Dă-mi-o înapoi! - Chiar o vrei înapoi, huh?
Hei!
- La naiba, îmi pare rău. - Nu pot să cred că ai făcut asta!
- Îmi pare rău, regret. - O, Doamne!
Fereşte-te!
Ce-a fost asta?
Nu ştiu.
Mă duc să verific. Tu stai aici.
Mark! Iubitule!
- O, nu! - Am văzut-o! Malin!
- Iubitule! - Christian!
- L-ai împuşcat pe Mark! - Malin!
Christian, unde te duci?
Malin, unde eşti?
Poliţia e pe drum, dar avem nevoie de o ambulanţă!
Iubitule!
Malin!
Hei, Christian! Hei! Sunt eu! Sunt Nick.
Hei, ce dracu faci?
Hei. Megan!
Nick!
Nick, unde eşti?
Megan, fugi. Pleacă de aici!
Nick!
Nick, unde eşti?
Christian.
Îmi pare rău.
Christian, ce ai făcut?
A fost un accident.
Nu am vrut să rănesc pe nimeni.
Ai omorât-o.
Nu, nu! N-o atinge!
O, Doamne!
A fost un accident.
- Trebuie să chemăm pe cineva. - Ajută-mă doar.
Ajută-mă să o iau de picioare. Hai, să mergem, grăbeşte-te.
- Hai, am nevoie de ajutorul tău. - Trebuie să spunem cuiva.
Sophie, să le spunem ce? Ştii ce ni se va întâmpla?
Viitorul tău, totul va dispărea.
- Ai omorât-o şi pe Sophie! - Nu, o protejam!
Nu putem să mergem la poliţie. Adună-te.
Christian, e moartă.
E moartă, Sophie! E moartă.
Nu putem face nimic să o aducem înapoi.
Nu are nici un sens să renunţăm la vieţile noastre.
Gândeşte-te ce se va întâmpla familiilor noastre.
Viitorul nostru, Sophie. Nimeni nu trebuie să ştie despre asta.
Lasă arma jos. Christian, lasă arma jos!
Las-o jos.
Christian!
E aici!
Megan!
Întoarce-te aici!
- Încă nu înţelegi! - Nick!
Sophie!
- Nick! - Megan!
Aşteaptă!
Nu înţelegi!
Să mă ajute cineva!
Nu pleca!
Megan!
Nu!
A fost un accident!
Malin, îmi pare rău!
Sophie!
Doamne! Nu l-am văzut.
- Nu! - Nu l-am văzut.
Nu! Nu! Nu!
Nu!
Hey, iubitule.
E în regulă.
Va fi în regulă.
Nu pot să cred că se întâmplă.
Voiam să îţi spun, Megan, că m-am întâlnit cu Leonard ieri.
Voia să îţi mulţumesc că ai găsit-o pe Malin.
Am trecut pe la el azi dimineaţă.
Nu era acasă.
E probabil la fel de bine.
- Tocmai ai terminat cu munca? - Da, ultima zi.
Încă o săptămână, şi plec.
Dar tu?
Voiam să mai văd o dată locul ăsta înainte ca părinţii mei să-l vândă.
E de înţeles.
Poate când vi în oraş îţi pot arăta împrejurimile.
Asta ar fi grozav.
- Doar că fără magie neagră. - Clar.
Solstice (2008) Dramă-Horror-Thriller
Traducerea şi adaptarea: Alex28, Ţuky69 & Wishmaster
subs.ro team & nfhh.org Team
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro