Do you want subtitles for any video? -=[ ai.OpenSubtitles.com ]=-
CURSĂ INFERNALĂ
E interzis accesul aici.
Ştiu, dar m-au chemat să refac nişte legături.
Mie nu mi-a spus nimeni nimic. Vreau să văd ordinul de lucru.
Stai puţin.
N-am nimic cu tine.
Şi cu asta, gata ! Bună treabă !
Marty, sunt foarte mulţumit de cum s-au aranjat lucrurile.
Felicitări !
Aşteptaţi !
Mulţumesc.
Mulţumesc că ai apăsat butonul. Becul e aprins, dar poate fi stricat.
Taci din gură !
Bob, pe ce buton ai apăsat ?
SupRip by Driv3r www.titrări.ro
Dle Bagwell, toate celelalte lifturi să rămână la parter, goale.
Am înţeles.
Nu se poate ajunge înăuntru decât prin panourile de acces, nu ?
Aşa e.
Avem 13 pasageri într-un lift expres oprit între etajele 29 şi 30.
O bombă a retezat deja cablurile.
Teroristul vrea 3 milioane, altfel aruncă în aer frânele de urgenţă.
- Cât timp avem ? - Ne-a dat o oră.
Mai sunt exact 23 de minute.
- Ce poate împiedica liftul să cadă ? - Subsolul.
Primăria ar vrea să evite asta, ofiţer Traven.
- Nu putem scoate pasagerii ? - E un lift expres.
Se poate intra în el doar prin panourile de acces.
Tipul a conectat bomba la trapă. Deci e nebun, dar nu şi prost.
Harry se oferă voluntar să examineze explozibilul.
- Sigur... - Bine, duceţi-vă voi doi.
Cel mai apropiat panou de acces e la etajul 32, pe hol.
Vreau doar să-mi raportaţi. Încă nu acţionăm.
Worthy, Briggs, voi păziţi zona parterului.
Ceilalţi evacuaţi toată clădirea. La treabă !
O luăm pe jos, se pare.
- Mai repede ! - Etajul 29.
Mergeţi până jos. Haide, oameni buni !
30.
31.
32.
- E cineva acolo ? - Ce se petrece ?
Scoateţi-ne de aici !
Ajutor ! Vă rugăm, scoateţi-ne de aici !
Vă rugăm, scoateţi-ne de aici !
Cine e acolo ? Ce se întâmplă ?
Doamnelor şi domnilor, suntem de la poliţie.
- Slavă Domnului ! - Ce căutaţi acolo ?
Liftul are o defecţiune, staţi liniştiţi !
- Ce mai aşteptaţi ? - Vă scoatem cât putem de repede.
Mint ?
De ce au trimis poliţişti, şi nu depanatori ?
Ce zici ?
Tu eşti expertul. Eu doar lucrez cu tine.
- Pare destul de solid. - Autorul e cunoscut ?
Nu recunosc stilul, dar e profesionist.
- Nu ne-a lăsat mult timp. - Nu-mi place.
Ce-i de plăcut aici ? Mac a spus să stăm, asta facem.
Test surpriză: Aeroport. Criminalul foloseşte o ostatică drept scut.
Aproape a ajuns la avion. Tu eşti la 30 m de el.
Jack ?
Trag în ostatică.
- Ce ? - O scot din ecuaţie.
O rănesc grav şi nu mai poate ajunge la avion cu ea. Apoi trag direct.
Eşti nebun, ştiai ? Tragi în ostatică ?
Harry, nu e bine deloc. Oricum o să arunce liftul în aer.
- De ce ? - Nu ştiu. Presimt eu.
Mac e mai mare în grad decât presentimentele tale. Nu acţionăm.
Durează prea mult.
- Cât cântăreşte liftul ăsta ? - Termină, Jack !
Poate facem ceva cu ostaticii.
N-o să-i împuşcăm, nu ?
Unde vă duceţi ? Ce se petrece ?
Nu ne lăsaţi aici !
Nu. Îi scoatem doar din ecuaţie.
- Sigur o să ţină ? - Da.
Mai avem şase minute.
Nu mai am timp ! Nu răspunde. Vreau banii imediat !
De ce am acceptat slujba asta, Harry ?
Peste 30 de ani o să primeşti o pensie mică şi un ceas de aur ieftin.
Super !
- Ce cald e ! - Nu avem aer.
- Nu pot să forţeze uşile ? - Nu pot să respir.
Nu vă puneţi cu tăticu' !
De obicei, în momentul ăsta cad.
Ticălosul a detonat-o mai devreme !
Mai avem nevoie de ajutor !
Deschideţi uşa !
O să vă scoatem de aici ! Dă-mi mâna !
- E în ordine. Dă-mi mâna ! - Ridică-mă !
- Ai grijă la cap ! - Ajută-mă !
- Uşor ! Ai scăpat. - Mulţumesc !
- Ia-o de aici. - Cine urmează ?
Ce naiba e asta ?
Mai repede !
Haide !
- Dumnezeule ! Ajutaţi-mă ! - Atenţie la cap !
- Haide, doamnă ! - Nu.
Haide ! Prinde-mă de mână !
- Haide ! Vino ! - Nu.
- O să cadă ! - Nu pot !
Fă un pas, întinde-te şi prinde-mi mâna. Hai !
- Doamne ! Nu-mi da drumul ! - E în ordine.
Doamne !
Să mergem !
- Ţi-a plăcut ? - A fost grozav.
- Ţi-a plăcut când a căzut liftul ? - Da.
Mă bucur să aflu asta.
- Ţi-a rămas ceasul în urmă ? - Nu. Le-a detonat mai devreme.
- Mai aveam trei minute. - De ce a făcut asta ?
Pierde trei milioane.
Nu ştiu. Poate nu se mai putea abţine.
E o problemă frecventă printre cei de vârsta a doua. Aşa am auzit...
- E aici. - Putea s-o declanşeze de oriunde.
Nu, ştia că acţionăm. E prin apropiere.
Nu s-ar fi ascuns aici. Oricum, clădirea a fost evacuată.
A vrut să fie aici, dar să aibă şi libertate de mişcare.
Lifturile !
Cele de pasageri sunt oprite. Le-au verificat.
Şi pe cele de marfă ?
Rugăm oaspetele misterios să se prezinte !
Poftim ?
Fir-ar să fie !
La naiba !
Ridică-te !
Bănuiesc că nimeni n-ar da trei milioane doar pentru tine.
Stai !
Test surpriză, şmecherule ! Teroristul are un poliţist ostatic
şi destulă dinamită ca să despice clădirea în două.
Ce faci ?
- Sunt 50 de poliţişti la parter. - Amplasare standard, nu ?
Poate că o să coborâm la etajul trei.
Aşa o să creadă ei, cel puţin.
Aflaţi unde se trage ! Briggs, unde sunt Jack şi Harry ?
Dle locotenent, un lift de marfă se mişcă.
E la etajul trei. Haide !
Capătul liniei. A fost o zi dezamăgitoare, să ştii.
De ce ? Pentru că nu i-ai ucis pe toţi ?
O să vină o vreme când o să regretaţi că m-aţi cunoscut.
- Domnule, eu deja regret. - Acum eu sunt şeful.
Dacă dau drumul aparatului, o să-l râcâie pe prietenul tău de pe pereţi.
- Eşti gata să mori, prietene ? - Du-te dracului !
După 200 de ani, am ajuns de la
"regret că n-am decât o viaţă să-mi dau pentru ţară", la "du-te dracu'".
- Haide, dă-i drumul ! - Taci, Harry !
- Cât curaj avem aici ! - Renunţă, n-ai unde să te duci.
Împuşcă ostaticul !
Spune "adio", Harry !
Ticălosule !
Stai !
Stai ! Predă-te ! Nu mai ai ce face.
Prin devotament şi curaj,
aceşti doi ofiţeri au salvat 13 cetăţeni ai oraşului.
Datorită lor, teroristul nu a curmat decât o viaţă: pe a lui.
M-ai împuşcat ! Nu-mi vine să cred. Şi îţi dau o medalie pentru asta.
Harry, tu mi-ai spus s-o fac.
Ofiţer Harry Temple !
Ofiţer Jack Traven !
Bravo, Jack !
- Aşa ! - Harry, prietene !
Superb ! Toastaţi pentru mine. Faceţi-mă să mă simt bine.
Sandy !
Cum vă simţiţi ?
La dracu' ! Îmi trebuie o baveţică.
Nu poate să mă scoată nicăieri.
În cinstea lui Harry ! Pentru gândirea lui rapidă,
pentru adaptabilitatea la stres şi pentru actul său curajos şi generos !
Şi pentru Jack, pentru că l-a împuşcat pe Harry !
Toţi voiam să facem asta de foarte mult timp.
Serios ! Pentru voi, băieţi, pentru că v-aţi făcut treaba şi n-aţi murit.
Felicitări !
Suntem cei mai norocoşi oameni din lume. Ştiţi de ce ?
L-am ucis pe ticălos şi n-a murit niciun civil.
- Aşa e, suntem buni. - Ba nu, aţi avut noroc.
Am avut noroc. Înţelege că aveam de-a face cu un psihopat.
Ne-ar fi putut arunca în aer oricând. Şi eu am fost împuşcat.
15 cm mai într-o parte, şi primea soţia mea medalia.
Termină, Harry ! Am câştigat, l-am omorât.
Mă asculţi ? O faci vreodată ?
Pentru că eu n-o să te mai pot ajuta.
Aşa că ar trebui să începi să te gândeşti !
Curajul te ajută, dar te poate şi ucide.
Şi norocul se termină. Nu-i aşa, şefule ?
Ba da.
N-am nimic. Mă duc acasă, să fac sex.
- Harry, te duci acasă să vomiţi. - Şi asta o să fie distractiv.
Haide, şchiopule !
Jack, te-am văzut la televizor. Felicitări !
- Mulţumesc, Bob. - Păreai mai gras.
Ia-l uşor, Bob. A petrecut aseară până târziu.
- O petrecere dezlănţuită ? - Nu-mi amintesc prea multe.
Nu cred că a fost cine ştie ce. M-am trezit singur.
Ultima oară când am petrecut eu aşa, m-am trezit însurat.
- Jack, ţi-ai uitat brioşa. - O zi bună, Bob !
- Mulţumesc, Jack. Ai grijă de tine ! - Mulţumesc.
Pe mâine !
Ce zici ? Dacă strângi toţi dinţii şoferului, mai primeşti o medalie ?
- Iisuse ! - Credeai că nu eram pregătit ?
Doi ani am pregătit lovitura cu liftul.
Am investit doi ani în ea. Nu poţi înţelege cât de hotărât sunt.
Crezi că poţi distruge munca de o viaţă a unui om
şi să-ţi vezi de treabă ?
Te amăgeşti. Dar acum ţi-am captat atenţia, nu ?
- De ce nu mă omori pe mine ? - E vorba de mine şi de banii mei !
Bani care mi se cuvin şi pe care o să-i obţin. 3,7 milioane.
E mica mea rezervă, Jack.
La vârsta mea, trebuie să te gândeşti la viitor.
- Când o să te găsesc... - Test surpriză, şmechere !
E o bombă în autobuz.
Dacă autobuzul depăşeşte 50 de mile pe oră, bomba se armează.
Dacă scade sub 50, explodează.
Ce faci ?
Aş vrea să ştiu despre ce autobuz e vorba.
- Şi crezi că o să-ţi spun ? - Da.
Foarte bine ! Sunt nişte reguli, Jack, şi vreau să le înţelegi bine.
Nimeni nu coboară din autobuz.
Dacă încerci să debarci pasagerii, detonez bomba.
Vreau banii până la ora 11:00.
- Nu-i putem strânge până atunci. - Lasă asta ! Grija ta e autobuzul.
Nu încerca să-i contactezi, staţia nu funcţionează.
Numărul autobuzului e 2525 şi merge din centru spre Venice.
Acum e la intersecţia dintre Ocean Park şi Main.
Sam !
Annie...
Sam ! Spune-i să oprească ! Mă scuzaţi ! Faceţi loc !
Sam !
Nu e staţie aici. Aruncă chiştocul, Annie.
Gata, l-am aruncat.
Eşti un om bun. Cândva, o să se scrie cântece despre tine.
Bună !
- Pentru prima oară în Los Angeles. - Nu, locuiesc aici.
Mă refeream la mine. Amuzant ! M-ai înţeles greşit. Vizitez oraşul.
- Serios ? - Urăsc cuvântul "turist".
- Deşi e evident ce sunt. - Aşa e.
Mi-au trebuit trei ore ca să ajung aici, de la aeroport. M-am rătăcit.
Los Angeles-ul e imens. Tu nu-ţi dai seama, pentru că locuieşti aici.
- Sunt atât de provincial ! - Iisuse !
- În sfârşit, am spus-o. - Ştii ce ? Am gumă lipită de scaun.
Scuză-mă !
- Bună dimineaţa ! - Bună !
Ai grijă !
Nu mai puteam merge cu maşina pe şosea. Eram prea încordată.
Aşa, mă pot relaxa până la serviciu.
Eu îmi iubesc maşina. Mi-e dor de ea.
Doamne ! Ia te uită !
- Sam ! - Fir-ar să fie !
- Sam ! - Ce e ?
- De ce nu treci peste ei ? - Nu mă bate la cap, Annie !
Ce porcărie !
Stai !
- Deschide uşa ! - Pleacă, nu suntem în staţie.
- Tipul chiar vrea să se urce. - Deschide uşa ! Opreşte !
- Sam, nu-l lăsa să urce. - Poliţia !
- Nu te aud ! - Opreşte !
- Poftim ? - Poliţia ! Opreşte autobuzul !
Opreşte !
Poliţia ! Dă-te jos din maşină !
- E maşina mea, nu e furată. - Acum e. Dă-te mai încolo !
Dacă zgârii păpuşa asta, o să ai probleme cu mine, ai înţeles ?
Nu trebuie să mergem aşa de repede, nu ? Ia-o mai încet !
La dracu' !
Nu-mi distruge maşina !
Încetineşte puţin, bine ? Nu trebuie să mergem aşa de repede, nu ?
Frumoasă manevră !
La naiba ! Ai putea măcar să încetineşti. Haide !
La naiba !
La o parte !
E acelaşi tip ?
A făcut o pasiune pentru autobuzul ăsta.
- Sunt poliţist. - Poftim ?
Sunt poliţist. Poliţia din Los Angeles. E o bombă în autobuz !
Poftim ?
- E o... Ce ? La dracu' ! - E o bombă în autobuz.
Uită-te pe unde mergi !
Ia asta ! Vreau să scrii pe spate "bombă în autobuz".
Scrie !
Fii atent la drum !
La naiba ! Nu ! Nu încetini !
Nu, nu ! Accelerează !
Deschide uşa !
Nu încetini sub 50 de mile pe oră. Bine ?
470-8000. Cere cu detectivul Harry Temple.
Harry, e Jack.
Doar n-ai de gând să îţi iei concediu medical, pentru că m-am târât...
- Harry, trăieşte ! - Ce ?
Teroristul s-a întors.
A aruncat unul în aer în Venice. Pompierii zic că n-a mai rămas nimic.
Am primit o cerere de recompensă din partea teroristului mort.
A pus o bombă într-un autobuz. Unde e Jack ?
Tu unde crezi ?
- Trebuie să mă urc în autobuz. - Trebuie... Da, urcă în autobuz !
Condu drept ! Mergi pe banda asta.
Ai grijă la drum !
Stai puţin ! Ce faci ?
- Ai asigurare ? - Da, de ce ?
Nu !
Portiera mea !
- Trebuie să iau telefonul. - Ia telefonul...
- Ţine volanul ! - Ce vrei să...
La naiba !
Condu drept !
La dracu' !
Tipul nu e în toate minţile.
Trebuie să mergi cu peste 50 de mile pe oră.
Scuză-mă, ai înnebunit ?
Sunt Jack Traven, de la poliţie. Avem o problemă cu acest autobuz.
- Doamnă, vă rog să luaţi loc... - Nu vreau să stau jos.
- Îi sperii pe oamenii ăştia. - Doamnă, vă rog !
Staţi jos şi păstraţi-vă calmul, ca să putem dezamorsa situaţia.
- Staţi liniştiţi ! - Lasă-mă în pace !
Nu te cunosc şi n-am venit să te arestez. Nu face asta.
- Opreşte autobuzul ! - Nu poate.
Opreşte autobuzul !
Ascultă-mă ! Las arma jos.
E bine ?
Fii atent !
Nu mă interesează ce ai făcut. Sunt sigur că îţi pare rău.
E în ordine, s-a terminat.
Acum nu mai sunt poliţist, vezi ? Suntem doar doi băieţi, stând...
Sam !
Ţin eu volanul. Sam, Dumnezeule !
Să-i ţină cineva picioarele !
Sam, ia piciorul de pe acceleraţie. Trebuie să opresc autobuzul.
- Nu, mergi cu peste 50 pe oră. - Sam e rănit. Trebuie să-l dăm jos.
Dacă încetineşti, autobuzul explodează.
E o bombă la bord. Dacă încetinim, explodează.
Dacă cineva încearcă să coboare, explodează.
Prostii ! Sigur, e o bombă... Ce glumă bună !
- Vrei să ne certăm ? - Sângerează foarte tare.
- Nu ştiu ce să fac, e atâta sânge ! - Apasă rănile de intrare şi ieşire.
Ridică-i picioarele şi pune-i asta sub cap.
Sam, ridică-ţi capul.
- Domnişoară, puteţi conduce ? - Sigur, e ca un Pinto uriaş.
- Vreau să ştiu dacă puteţi conduce. - Da, dar spune-mi care e planul.
- Avem vreun plan ? - Condu în continuare. Totul e bine.
- Dar nu coborî sub 50 mile/oră. - Bun plan !
- Eşti poliţist, nu ? - Aşa e.
Să ştii că merg cu autobuzul fiindcă mi-au ridicat carnetul.
- Pentru ce ? - Exces de viteză.
Harry, ne ducem la elicopter. Dacă se întâmplă ceva, anunţă-ne.
Aici e tot ce n-am verificat.
Cel puţin o maşină, un Jaguar, a fost aruncată de pe şosea de autobuz.
Autobuzul a pătruns pe şosea pe la intrarea Lincoln.
A accelerat, a făcut manevre bruşte, iar de atunci n-a mai încetinit.
Acum câteva minute, un poliţist a sărit în autobuz din altă maşină.
Oare tu erai, Jack ?
- De unde încep ? - Uită-te la vitezometru.
S-a umblat la el ? E desfăcut ? Vezi vreun cablu ?
Mă scuzaţi. Nu, nu-i nimic.
Atunci, e sub autobuz. Probabil că e legat de ax.
Nu pot ajunge sub autobuz, Harry. E în mişcare.
Scuză-mă !
- Stai puţin. - E un panou de acces în podea.
E sub tine.
Harry, cobor. Comunicăm prin pasageri.
Ţineţi ăsta ! Vreau să-i spuneţi ce văd.
- Bun. Văd bomba. E destul de mare. - E o bombă destul de mare.
Are componente metalice. Cred că pot ajunge la circuite.
- Poate ajunge la circuite. - Nu ! E o capcană. E clasic.
E o capcană clasică. Altceva ?
- Stai puţin ! - Stai puţin !
Să mă ia dracu' !
Fir-ar să fie...
Harry, e destul explozibil ca să facă o gaură serioasă în pământ.
- Bine, stai calm ! Ce mai e ? - Are trei declanşatoare.
Unul pe ax, pe care nu-l văd,
o telecomandă şi un cronometru prins pe un ceas de mână.
- Ce fel de ceas ? - De aur. Destul de ieftin.
- Dle poliţist ! - Ce părere ai, Harry ?
Ce fac ? Dle poliţist !
- La naiba ! - Pe unde o iau ?
Ieşi pe prima bandă.
Atenţie !
Rămân pe şosea sau ies ?
- Ieşi ! Ţineţi-vă bine ! - Dumnezeule !
- Mergi ! - E roşu.
- Hai ! - Piciorul meu !
Aşa e mult mai bine.
Excelent !
Nu pricep.
Ceasul nu e un bun cronometru. Ce vrea să ne spună ?
- Mulţi oameni au ceasuri, Harry. - Tipul n-are un mod de operare.
Teroriştii se îndrăgostesc de un tip de bombă şi sunt monogami.
Ăsta foloseşte plastic, dinamită, declanşatoare diferite,
iar acum a pus şi ceasul.
E o enciclopedie a bombelor. Se pricepe la toate.
Şi ştie cum le dezamorsăm.
Stai puţin ! Vreau să văd dosarele din ultimii zece ani.
Ne-am uitat la pozele infractorilor. N-ai ce să găseşti.
Nu, vreau să văd poliţiştii.
Vino !
Da ? Mac, pe unde ai fost ?
A trebuit să ies de pe şosea. Suntem în oraş.
Vă văd. Mergi tot înainte. O să încercăm să eliberăm drumul.
Nu închide.
- La dracu' ! Dumnezeule, nu ! - Ia-o la stânga !
Scuze !
Doamne !
Iisuse !
Daţi-vă la o parte !
- La dreapta, doamnă ! - Gata, am văzut.
- Mac, scoate-mă de aici ! - Doamne !
După câteva intersecţii, o să fie o curbă lină spre dreapta.
Acolo o să vă aştepte nişte poliţişti
care o să vă conducă spre autostrada 105.
Nu e folosită. O să fie liberă, n-o să aveţi probleme.
Am înţeles.
După câteva străzi, o luăm la dreapta.
Stai puţin ! Unde o să ne escorteze ?
- Atenţie ! - Ce e ?
Dumnezeule !
Ticălosule !
Iisuse !
- Conserve. - Tocmai am lovit un copil.
Nu era niciun copil, erau conserve.
- Eşti sigur ? - Da.
Iisuse ! Nu !
- De ce nu sunt la şcoală ? - Mac, avem probleme.
Vă scot eu de acolo, Jack.
O să apară o ieşire spre autostradă, dar e o curbă dificilă.
- Cât de dificilă ? - Ce e dificil ?
Urmează o curbă strânsă la dreapta, lângă şantier.
- Asta trebuie să fie. - E o fundătură.
- E o curbă. - N-o să pot s-o iau.
Ba poţi ! Mergi pe partea stângă. la curba mai larg.
O să ne răsturnăm.
Ai dreptate, o să ne răsturnăm. Toată lumea să treacă în partea asta.
Treceţi aici, vă rog !
Ţineţi-vă !
Aici, cât de mult puteţi. Mac, eliberează şantierul.
- Ţineţi-vă bine ! - Pe partea asta !
Aşa !
- Doamne ! Sunteţi teferi toţi ? - Da.
Du-mă la nodul de pe autostrada 105.
Puteam să murim. Nu pot să mă gândesc.
E în regulă. Dacă vrei, poţi să vomiţi.
Frank, înlocuieşte schela cu plasă.
Norwood, trimite elicoptere înainte. Vreau ca autostrada să fie liberă.
Avem o ocazie şi vreau să profităm de ea.
Fir-ar să fie !
Îmi faci şi mie un serviciu ? Ţine volanul o clipă !
- Mulţumesc. - V-aţi descurcat bine, doamnă.
Aţi fost incredibilă. N-am văzut pe nimeni care să conducă aşa.
- Annie. - Poftim ?
- Aşa mă cheamă. Annie. - Annie.
- Nu "doamnă". - Bine.
De ce se întâmplă toate astea ? I-am bombardat ţara tipului ?
Nu. Vrea bani.
Nu cred. Nu e un mod prea bun de a face bani.
Care-i povestea cu el ?
Cu ceva timp în urmă, a luat ostatici ca să primească o recompensă.
- N-a reuşit. Acum e furios pe mine. - Şi ce legătură are asta cu noi ?
Niciuna. E un joc.
Dacă primeşte banii, câştigă. Dacă autobuzul sare în aer, câştigă.
- Şi dacă tu câştigi ? - Mâine o luăm de la capăt.
Dar mâine n-am timp să conduc. Am treabă.
Nimeni nu se potriveşte descrierii.
Nimeni nu şi-a pierdut un deget în ultimii zece ani.
- Poate proveni de oriunde. - N-am acces peste tot.
Lasă dosarele. Caută în fondurile de pensii.
Tipul e pensionat pentru handicap. Poate nu a lucrat în Los Angeles,
dar aici locuieşte. Vreau fotografii !
L-am văzut pe nenorocit.
Salut, Mac !
- Hai să coborâm pasagerii ! - Nu se poate.
N-avem timp de prostii, Traven. Trebuie să-i salvăm pe oameni.
Dacă îi dăm jos, o să ne vadă.
Îţi aminteşti ? E nebun, nu prost.
Harry încearcă să-l identifice. Credem că poate fi poliţist.
Locotenente, el e. Vrea să vorbească cu Jack.
Te caută.
- Dă-i numărul de telefon. - Dă-i numărul !
- Cum se simte ? - Sângerează mai puţin, dar...
- O să ne ajute ? - Normal, doar sunt poliţişti.
Sunt plătiţi din banii voştri. Dacă murim, le micşorează salariul.
Înţelegeţi...
Da ?
Credeam că ne înţeleseserăm, dar văd că încerci să cobori pasagerii.
- Trebuie să eliberezi unul. - Ştii care sunt regulile.
Ca semn de bună credinţă. Avem un rănit. Şoferul a fost împuşcat.
Jack, spune-mi că nu ai împuşcat pasagerii.
Credeam că poliţiştii trebuie să-i împuşte pe răi.
- Omul e pe moarte. - Nimeni nu coboară !
O să îi îmblânzeşti pe cei cu banii, dacă dovedeşti milă.
- Oricum, mai suntem destui de ucis. - Bine, poţi da jos şoferul.
Dar spune-i pisicii sălbatice să nu încetinească,
pentru că o să-l facă bucăţi.
Jack, să nu aluneci !
- Ne lasă să dăm jos şoferul. - Norwood, apropie-te !
- O să coborâm şoferul. - Doar pe el ?
- Deocamdată. Uriaşule ! - Ortiz.
Ortiz, trebuie să mă ajuţi. Adu-l către mine.
Nu-l mişca tare, să nu i se deschidă rana.
- Şi noi, ceilalţi ? - Doamnă !
Nu mai pot rămâne.
- Cum te simţi ? - De parcă aş fi fost împuşcat.
- Ai grijă de tine, Sam ! - Bine, Annie.
Mergi drept !
- Annie, apropie-te cât poţi de mult. - Bine.
Mai aproape ! Încă puţin, Annie.
- Mai aproape, Annie. - Bine.
Aşa e bine ?
Scuze !
Nicio problemă. Mai încearcă o dată.
Încă puţin ! Aşa e bine. Ţine-l aşa !
L-aţi prins ?
Dumnezeule !
E bine, mulţumesc.
Doamne !
O să se facă bine.
- Haide, doamnă, daţi-mi mâna ! - Trebuie s-o fac, Annie.
Nu, Helen !
Helen, nu !
Nu, Helen !
Fir-ar să fie, Mac, trebuie să alungăm elicopterele de aici.
Nu-mi dau seama ce vârstă avea...
Un fel de explozie. Autobuzul n-a sărit în aer,
dar o femeie, prinsă de explozie, a ajuns sub roţi. Îngrozitor !
Televiziune interactivă, Jack. Tehnologia viitorului.
N-am ce căuta aici. Nu pot... Ştiţi voi.
Nu sunt în autobuzul potrivit. Nu pot muri aici.
Mai taci din gură !
- Eu am o soţie. - Da ?
Şi dacă eu nu am, înseamnă că pot fi sacrificat ?
Ce tot spui ? Omul ăsta vorbeşte tâmpenii.
Mă calcă pe nervi. Ne calcă pe nervi pe toţi.
Am dreptul să fiu supărat, după toate astea.
De ce nu ne laşi să murim liniştiţi, dacă aşa ne e scris ?
Sigur, eşti dur, nu ? Eşti dur, uriaşule ?
Nu vrei să ieşim până afară ?
Cum te simţi ? E bine ?
Cu ce te pot ajuta ?
- Când bomba a explodat... - Ştiu.
Credeam că s-a terminat. Credeam că era bomba cea mare şi că am murit.
Apoi, când am văzut-o căzând din autobuz...
Te bucurai că eşti în viaţă.
- Îmi pare rău. - Să nu-ţi pară !
Trebuie să te bucuri, ca noi toţi.
- Asta nu înseamnă că nu-ţi pasă. - Ştiu, dar se temea.
Îi era frică. Era o doamnă de treabă care nu merita să moară.
Dar, dacă ea ar fi scăpat, am fi murit noi toţi.
Cel care ne-a adus aici e nenorocitul, Annie.
- Să ţii minte asta ! - Un mare nenorocit...
Eşti sigur ? Cât de departe ?
- Avem o problemă gravă. - Ce e ?
- Autostrada nu e terminată. - Ce tot spui ?
Unităţile aeriene au descoperit lipsa unei secţiuni la 5 km depărtare.
Lipseşte o secţiune ?
- Dar pe hartă e terminată ! - Probabil că au întârziat cu lucrul.
Rahat ! Eşti concediat ! Toţi sunteţi concediaţi.
Du-mă mai aproape.
Mai aproape ! Urmăreşte-l în oglindă.
Jack !
- Cât de mare e secţiunea ? - Are 15 metri, cel puţin.
E o gaură în autostradă. E mare.
- Glumeşti ? Cât de mare ? - Are 15 metri.
Poftim ?
- Trebuie să dăm oamenii jos. - Ştii că nu se poate.
Ce a spus ? Jack ?
Jack ! Ce a spus ?
Ce s-a întâmplat ?
- Lipseşte o porţiune din autostradă. - Poftim ?
- Cum adică ? - Cât de mare e ?
15 metri. E la vreo trei kilometri în faţă.
E o nebunie !
- Iisuse ! - Jack !
Dacă o scot din viteză, dar las motorul să meargă ?
- Nu, s-a gândit la asta. - Atunci, ce ?
- Ce fac ? Jack ! - Accelerează !
- Ce ? - Calc-o !
E un nod rutier. Poate e o pantă. Accelerează !
Ţineţi-vă bine de scaune. Când ajungem la gaură, aplecaţi-vă.
- Asta e tot ? - E tot ce putem face.
Puneţi astea sub scaune. Băgaţi bagajele sub scaune.
- N-am vrut să-l împuşc. - Ţine-te bine !
- O să meargă ? - Jack !
Da ?
Jack...
- Haide... - Doamne !
Haide !
Fir-ar să fie !
Ţineţi-vă !
Dumnezeule ! Jack...
Doamne !
Da !
- Te simţi bine ? - Da. Mă simt bine.
Norwood, să mergem !
- E toată lumea teafără ? - Da.
- Am reuşit ! - Am scăpat.
Eşti tare, Annie !
Mulţumesc foarte mult.
- Cred că ţi-ai greşit cariera. - Ce ar fi trebuit să fac ?
Ai grijă la drum ! Ar fi trebuit să te faci pilot.
- Ieşi ! - Ce ?
Ieşi de pe autostradă !
PISTE DE ATERIZARE
- Aici ! - Unde ? Aici ?
- Da. - Chiar aici ?
Opreşte !
- Tocmai a intrat în aeroport. - Perfect !
- Sunt mii de oameni acolo. - Bravo, Jack !
Poate merge în cerc şi mai câştigăm ceva timp.
Elicopterele nu pot ajunge acolo. E zonă interzisă.
Se îndreaptă spre capătul pistei.
Probabil că e vorba de pista pentru urgenţe.
Să sperăm că e terminată. La drum !
- Suntem la aeroport. - Şi ce dacă ?
Am văzut deja aeroportul.
- Da ? - Foarte frumos, Jack !
Era s-o mierliţi, nu ? Dar te-ai descurcat.
- Ce vrei ? - Banii, Jack.
Aş vrea să am un scop măreţ, dar, de fapt, e vorba de bani.
Vreau bancnote mari, neconsecutive, în două pungi de plastic. Nemarcate.
- Ţii minte toate astea ? - De ce-mi spui mie asta ?
Pentru că vreau să mă ajuţi să-i primesc.
Urăsc negociatorii.
Îţi vorbesc de parcă ţi-ar fi prieteni, dar nici nu te cunosc.
De ce nu mă ascultă ? Ei cred că fac asta pentru distracţie ?
- Nu pentru asta o faci ? - Nu eşti corect, Jack !
Nu ştii ce gândesc eu. Nu mă cunoşti.
Ştiu că vrei o grămadă de bani pe care nu îi meriţi.
Ba îi merit. Am muncit toată viaţa pentru ei.
Am primit şi o medalie, Jack.
Dar m-au şi concediat, cu păreri de rău pentru mâna mea.
- Lasă-mă să cobor. - Nu e o idee bună.
Vrei să te ajut ? Trebuie să vorbesc direct cu oamenii ăştia.
- Ei cred că e o cacealma. - Ba nu !
Tu vrei banii şi eu vreau să nu mai moară nimeni. Lasă-mă să cobor.
- Doar eu. Nu e împotriva regulilor. - Bine, dar întoarce-te repede.
- De acord. - Nu încerca vreo şmecherie.
Ştii că eu controlez situaţia. Nu încerca să pari deştept.
- Acum ai un plan ? - Se poate...
- Da ? - Mă lasă să cobor.
- Ce ? - Tu mergi în cerc şi o să fie bine.
Staţi calmi ! O să cobor pentru puţin timp.
- Crezi că e o idee bună ? - O să fie bine.
- O să ne părăseşti aici ? - Eu asta aş face.
Nu-ţi face griji, nu mă duc departe.
Să nu uiţi de noi !
Elicopterele au plecat. Hai să luăm pasagerii.
- Nu, e pregătit pentru asta. - Cum aşa ?
Nu ştiu, Mac. Dar ştiu că e. A fost mereu cu un pas înainte.
Dacă îi dăm jos, o să-i omoare, ţi-o garantez.
- Şi atunci, ce facem ? - O să încerc să dezamorsez bomba.
După o cursă pe autostrada 10, pe străzile din Los Angeles
şi pe autostrada 105, autobuzul din Santa Monica
a ajuns la aeroportul internaţional din Los Angeles, mergând în cerc.
Îţi zic eu, Annie, stă liniştit pe undeva.
Nu era obligat să urce în autobuz, Ortiz. Treci în spatele liniei.
Ce e asta ?
Habar n-am.
N-o să-l putem ţine fix mult timp.
Îmi trebuie doar câteva minute. Dacă nu reuşesc aşa, n-o să reuşesc deloc.
- Harry, mă auzi ? - Da. Ai grijă, Jack.
Ce face ? Dumnezeule, e nebun !
Jack, îi dăm drumul ! Ai grijă să nu mori.
- Nu e un plan prea bun. - Trebuie să ai credinţă, soră.
Iisuse !
- Ţine-l drept. - Mulţumesc pentru sfat, Ortiz.
Tipul e dement.
Trebuie să întrerupem legătura dintre telecomandă şi baterie.
- Ai găsit firul pentru telecomandă ? - Nu ştiu. Sunt mai multe.
- Negru şi roşu ? - Şi unul verde.
Bănuiesc că n-a folosit cupru pentru telecomandă. E prea slab.
În locul lui, aş folosi un aliaj. Jack, uită-te la cablu.
E izolat.
Ştiu. Taie izolaţia. Dar să nu tai şi cablul !
Bine.
Să mă ia dracu' !
Rahat !
- Ăsta e ! - Perfect.
Fă contactul la baterie şi trece curentul prin cablul principal.
Am înţeles.
Nu-l pot întrerupe. S-ar declanşa.
La naiba ! Are un circuit de rezervă.
Howard Payne. Departamentul de genişti, Atlanta.
S-a retras în Sun Valley în 1989, când o explozie i-a smuls un deget.
El e nemernicul ! L-am descoperit, Jack.
Putem ajunge la el în 15 minute.
Jack, pleacă de acolo şi stai liniştit. Mergem la sursă.
Ai grijă de tine !
Aşteaptă-mă !
Mac, scoate-mă de aici !
Să se ducă cineva să vadă dacă a ieşit prin spate. Duceţi-vă !
- Îl vezi ? - Nu e în spate.
- Poftim ? - Nu e în spate.
Dumnezeule ! Uită-te sub autobuz, vezi dacă e acolo.
- Îl vezi ? - Nu.
Nu e lângă roţile din spate ? Să-l caute cineva !
- Nu-l văd. - Eşti sigur ?
Nu-l văd.
- Doamne, l-am călcat ! - Ce naiba a fost asta ?
Îl vezi ? Uită-te pe geam în partea cealaltă.
- Îmi trebuie sculele ! - Să-i aducă cineva sculele.
Spune-i să se grăbească !
- Îl târâm sub noi. Îl vezi ? - E acolo ?
Îl vezi ?
Jack !
Îl văd !
- Poftim ? - Îl văd.
- E teafăr ? - Da, n-are nimic.
Ţineţi-mă de picioare ! Să mă ţină careva !
Ţineţi-l de picioare !
Haide ! Te-am prins.
E rănit ?
Trage !
Iisuse, nu-mi vine să cred.
Eşti un ticălos, ştiai asta ?
- Ai avut noroc cu bomba ? - Da. N-a explodat.
Mulţumesc, Ortiz.
Câte vieţi ai ?
Nu eşti prea isteţ, dar ai nişte boaşe cât casa.
Eşti scârbos, Ortiz !
Nu pot nici măcar să-ţi fac un compliment.
- Cum te simţi ? - M-ai speriat de moarte, Jack.
În afară de asta, e bine. Ce miroase aşa ?
- E benzină. - Avem scurgeri de benzină ?
Acum, da.
Simţeai nevoia unei alte provocări ?
- Mac ! - Te aud. Spune !
Poţi să ne aduci un camion cu benzină ? Pierdem combustibil.
Să văd ce pot face. Cât timp mai ai ?
Cam zece minute. Nu stăm pe roze.
Am înţeles. Norwood, adu un camion de benzină imediat.
- O să reuşim ? - Nu ştiu.
Haide, Harry, salvează-mi viaţa.
- Harry, dă-mi nişte veşti bune ! - Regret, Jack. N-a supravieţuit.
Jigodie !
Ceasul l-a condus la mine, nu ?
Mi s-a părut melodramatic să fac bomba din cadoul meu de pensionare,
dar m-am gândit că un semn pe care să-mi scriu numele ar fi exagerat.
- O să-ţi smulg şira spinării, jur ! - O să faci exact ce-ţi voi spune.
Amândoi ştim că, în echipa voastră, el era cel mai deştept.
Nu mă poţi învinge. O să-mi dai şi ultimul bănuţ,
altfel tu, pisica sălbatică şi ceilalţi nevinovaţi din autobuz
vor avea soarta prietenului tău. Eşti atent ? Mă asculţi, Jack ?
Jack !
- Da. - Bine.
Spune-le să lase banii în piaţa Pershing.
E un tomberon în colţul din nord-est. Să lase pungile şi să plece.
Eu nu apar, până nu dispar toţi poliţiştii.
Se apropie de ora 11, Jack. Şi cred că o să fie o zi frumoasă.
Jack !
Jack, nu te da bătut ! Te rog !
Jack, încetează ! Termină ! Nu te da bătut acum.
Ne e frică şi avem nevoie de tine.
Eu nu mă descurc singură. Te rog, Jack !
Bine ? Te rog !
- O să murim. - Ba nu. Am ajuns până aici, nu ?
Să fiu al naibii ! Ai fost la Universitatea din Arizona ?
- Da. De ce ? - Au o echipă de fotbal bună.
- Da, probabil. Nu prea ştiu. - "Pisicile Sălbatice din Arizona".
- Da. - Te vede.
- Poftim ? - Te vede.
Uită-te drept înainte.
Ţi-a spus "pisică sălbatică". Nici nu mi-am dat seama.
Are o cameră video în faţa ta. Vede tot autobuzul.
- M-a jucat pe degete. - Mă vede, dar mă şi aude ?
Se pare că nu. Ne priveşte, doar.
Un autobuz, care va exploda dacă încetineşte,
goneşte în cerc pe aeroportul din Los Angeles.
O femeie şi şoferul altui autobuz au murit într-o explozie.
Ceilalţi oameni aflaţi în pericol sunt pasagerii,
ţinuţi ostatici la cheremul unui nebun.
La cheremul unui nebun... Îmi place !
E o cameră video peste umărul meu stâng.
Uitaţi-vă drept înainte şi nu faceţi mişcări ample.
Sunt Jack. Am aflat despre Harry.
Microbuzul de la ştiri mai e aici ?
Spune-le să nu mai înregistreze !
Poliţia ! Am nevoie unitate. Emiteţi şi în UHF, nu ?
Da.
E un semnal video emis din autobuz. Vreau să-l descoperi.
Va trebui să întrerupem temporar emisia.
Hai, mai repede ! Perfect ! Înregistrează asta.
Fără mişcări ample. Prefaceţi-vă osteniţi.
N-o să ne fie prea greu.
- Înregistrează ! - Se înregistrează.
Jack, uite !
- Mac, combustibil ! - În cinci minute, Jack.
N-avem timp. Dă drumul la bandă ! Trebuie să-i dăm jos.
- Am doar un minut de bandă. - Acum !
la caseta şi emite-o în buclă !
- Bine. Dă-i drumul ! - Merge banda !
Încă n-avem imagini,
dar ni se spune că autobuzul continuă să meargă în cerc,
iar oamenii sunt în siguranţă, deocamdată.
E greu de imaginat la ce se gândesc acum.
Blochează volanul şi pedala de acceleraţie.
Hai să-i dăm jos !
Voi trei !
Prinde-mă de încheietură ! Aşa !
Uită-te înainte !
Haide !
E în regulă. E bine...
Hai, prietene ! Te prind eu.
Dă-mi mâna ! Ia-mă de mână !
Nu te uita în jos.
Jack !
Prinde-mă de mână !
- Jack, nu-l mai pot ţine. - Annie !
Rezistă !
Nu !
- Dumnezeule ! - Blochează acceleraţia.
Gata.
- Ai reuşit ? - Da.
- Urcă, Annie ! - Nu pot, Jack.
- Haide ! - Rahat !
- Jack ! - Fir-ar să fie ! Ţine-te bine !
La naiba !
- Eşti teafără ? - Nu.
E în regulă. S-a terminat.
S-a terminat, Annie. Ai scăpat.
Urăsc aeroportul !
N-o să devii sentimental acum, nu ?
Ba poate că da.
Ghinion, pentru că relaţiile bazate pe situaţii extreme nu durează.
- Da ? - Da. Am studiat intens subiectul.
Vine cavaleria.
- Cum vă simţiţi ? - Bine...
S-ar putea să fiu drăguţ şi să-ţi dau liber azi.
Ce bine !
Mac, ea e Annie. Annie, ţi-l prezint pe lt. McMahon.
- Ce mai faci ? - Bine.
Asta ar trebui să ajungă.
- Ai grijă ! - Scuză-mă.
O să vă ducem la doctor.
Locotenente ! El e. Vrea să ştie când îi dăm banii.
Ticălosul ! Îi spun eu ce să facă cu banii ăia !
Nu ştie că a explodat.
În 30 de minute.
Mă întorc imediat.
Asta e ţinta.
Fox, tu du-te în zona 4-1. Tu, în 1-2, iar tu, în 3. La treabă !
Norwood, pune bomba cu vopsea în pungă.
Am pus-o, domnule.
Păcat, Jack ! Ai fi putut fi un poliţist bun.
Nu !
Domnişoară, staţi prea aproape. Treceţi mai în spate.
Nu, Jack Traven mi-a spus...
Jack Traven m-a rugat să vă feresc de pericole. Veniţi încoace, vă rog !
- Întârzie. - Ba nu.
- Ce e ? - El nu întârzie niciodată.
Banii sunt la locul lor.
200 de ochi privesc tomberonul şi avem dispozitiv de urmărire în pungă.
Nu poate scăpa.
- Porneşte-l ! - De ce ? Doar n-a...
Porneşte-l !
La naiba ! Se mişcă ! A luat banii.
Jack !
La dracu' !
Stai !
Test surpriză, idiotule ! Ai un pistol la cap. Ce faci ?
Ce faci ?
Întoarce-te !
- Nu ! - Îmi pare rău.
Fii pregătit, ăsta e motto-ul cercetaşilor. Ce o să faci, Jack ?
- Nu cred că poţi s-o împuşti. - Dă-i drumul !
Nu cred că o să fac asta. Umple punga !
Acum !
Harry ar fi tare dezamăgit să vadă că am ajuns de unde am plecat.
Dă-i drumul ! N-ai nevoie de ea. Ai banii. Ia-i şi pleacă.
Ia-i şi du-te ! N-ai nevoie de ea. Ia-ţi banii ăia nenorociţi şi du-te !
Stai pe loc ! O să-i dau drumul.
Tot nu pricepi care e frumuseţea, Jack ?
O bombă e făcută să explodeze. Ăsta e scopul existenţei ei.
Viaţa ta e pustie pentru că încerci să opreşti bomba. Pentru cine ?
Ce e o bombă care nu explodează ? E un ceas de aur ieftin.
Eşti nebun ! Nu eşti în toate minţile !
Nu. Săracii sunt nebuni, Jack. Eu sunt excentric.
Ia banii. Să mergem ! Haide !
Tu stai pe loc ! Mişcă !
Intră ! Înăuntru !
Pa, Jack ! Tâmpitule !
Intră ! Haide !
Treci la locul tău ! Porneşte metroul !
- Locurile astea sunt ocupate ? - Nu.
Treci aici ! Pune-ţi mâinile în jurul stâlpului.
Haide !
Westbound 501, unde te afli ?
Westbound 501, răspunde !
Am primit ordinul să te întoarcem în staţie. Westbound 501, mă auzi ?
Ţine asta ! E ca o grenadă. Trebuie să mă ajuţi.
Ţine-o, nu-i da drumul !
Mă bazez pe tine !
Conduc eu mai departe.
Stai, poate e mai bine s-o ţin eu.
Eşti cam isterică şi mi-e frică să nu-i dai drumul prea devreme.
Micuţo, nu ţi-o iau pentru că eşti femeie.
E în regulă. Se pare că suntem singuri.
Ai câştigat. L-ai învins pe Jack, i-ai învins pe toţi.
Aruncă-mă din tren. Nu-mi pasă !
Dispozitivul ăsta e o telecomandă.
Când o să explodezi, o să vină la locul faptei. Dar eu nu voi fi acolo.
Am alte planuri.
În asemenea nenorociri nici nu mai numără fragmentele umane.
Aşa o să am mai mult timp. N-o să te doară, Annie.
Jack, tu eşti ?
E aşa de insistent ! Mereu îşi găseşte omul.
Nu te-ar interesa mita, nu ? Am suficienţi bani.
Banii mei !
Nenorocitule ! Cum te simţi ?
Îţi place, ticălosule ?
Banii mei !
Vin după tine, Jack !
O să-i dau drumul. Vrei să fac asta ?
Am eu grijă de tine !
Ce faci, Jack ? Eşti atât de deştept !
Jigodie mică !
Eu am stabilit planul, pentru că sunt mai deştept decât tine.
Da, dar eu sunt mai înalt.
Jack !
- Întoarce-te ! - Unde e Payne ?
Şi-a pierdut capul.
- Hai să-ţi scoatem astea. - Să le scoatem !
Scoate-le !
Alo ?
Mă auzi ? Jack, sunt Mac.
Mă auzi ?
Jack, eşti acolo ? Trebuie să cobori din tren.
- Şina nu e terminată. Repet ! - Te aud, Mac.
Jack, mă auzi ? Dacă mă aude cineva...
- Mac, mă recepţionezi ? - Încearcă frâna de urgenţă.
Nu merge nimic. Annie, n-o să-ţi vină să crezi.
- Ce e ? - Trebuie să sărim.
Nu-l poţi opri ? Desfă cătuşele şi vin cu plăcere.
- N-am cheia. - Poftim ?
N-am cheia.
Rahat !
Trebuie să sari. Te rog, Jack !
Şina e întreruptă. Trebuie să cobori ! E o nebunie.
E o curbă în faţă. O să accelerez, poate deraiem.
E o prostie, Jack ! Te rog, încă mai poţi sări. Te rog, Jack !
Sfinte Sisoie !
SupRip by Driv3r www.titrări.ro
Nu pot să cred că mi-a lovit maşina.
E incredibil !
Nu m-ai părăsit. Nu-mi vine să cred !
- Nu m-ai părăsit. - Nu mă grăbeam nicăieri.
Trebuie să te avertizez !
Am auzit că relaţiile bazate pe experienţe intense nu durează.
Bine, noi o să ne bazăm pe sex.
Cum spuneţi dv., doamnă.
ROMANIAN
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext