Traducerea şi adaptarea MIHAI POP
Bună dimineaţa, New York. Vorbiţi cu Scott Zoe...
la 102.7, WNEW-FM, unde rock-ul e la el acasă.
O zi frumoasă de toamnă în oraş...
şi o melodie frumoasă urmează.
Ben!
Ridică-te, ridică-te, ridică-te! Întârzii, întârzii, întârzii!
Haide, dragă. Ridică-te. Suntem în întârziere.
Poate crezi că e amuzant, dar nu e deloc amuzant.
Nu glumesc. Să te văd treaz în acest moment.
Timpul trece, Ben! Haide acum!
Anna?
Oh bine, eşti deja trează.
Ai uitat să-mi speli tricoul. Azi e ziua pentru tricoul mov la şcoală.
Nu am uitat.
De fapt, am stat trează aproape toată noaptea gândindu-mă la asta.
Da, cum să nu.
Am ajuns la concluzia că eşti prea specială să arăţi ca toţi ceilalţi.
Deci, portocaliu-rosu. Asta e culoarea ta. Puţini se descurcă.
- Ajută-mă să-l găsesc pe fratele tău. - L-ai pierdut pe Ben?
Nu l-am pierdut pe Ben.
În regulă, Ben, bine.
Să-i explici tu profesoarei tale de ce ai întârziat.
Tatăl tău a avut o întâlnire importantă
şi a trebuit să merga la servici mai devreme.
Şi ne-a lăsat pe noi ca să fim responsabili...
Rahat!
Nu eşti de loc amuzantă.
Nu e amuzant.
Eşti de asemenea în întârziere, şi asta înseamnă că trebuie să te îmbraci acum!
Stai. Nu, stai. Ben! Ben!
Asta nu-i amuzant!
Trebuie să te îmbrac. Am întârziat foarte tare.
Asta nu-i un joc!
Haide. Ajută-mă şi tu.
Haide! Serios, am întârziat foarte tare.
Dar nu vreau să merg la şcoală.
Mami!
Bună, iubire!
Arăţi de parcă te-ai distra de minune.
Dar am întârziat puţin.
- Trebuia să te îmbraci în mov. - Ea a uitat să-l spele.
Ce îmbrăţişare!
Mă descurc eu de aici, lsabel.
Sunt sigură de asta, Jackie.
Oh, doamne! Va pregătit de mâncare?
Bine, haide.
Mamă, de ce trebuie să ascultăm muzica asta clasică?
Pentru că îmi place, şi conduc.
Când ai să ai tu o maşină, poţi să alegi tu genul de muzică.
De ce poartă lsabel lenjeria lui tata? Nu are şi ea propria lenjerie?
Am văzut o grămadă de haine puse pe maşina de spălat.
- Poate lenjeria ei este acolo. - Chiar lângă tricoul mov.
Nu mai vorbesc cu ea niciodată.
Niciodată să nu spui niciodată. Poftim vitaminele tale.
Întotdeauna îmi dă peste cap viaţa mea.
Nu e corect să spui 'intotdeauna'.
O urăsc. E ca şi o vrăjitoare.
Fără porecle. Foloseşte cuvintele.
Urăsc când spui asta.
Asta e un început. 'urasc' e un cuvânt acceptabil.
Dar să fi atent să-l foloseşti doar când deteşti cu adevart un lucru.
Ca şi ce?
Păi, ca şi...
Planeta Uranus. Urăsc asta. E un nume urât pentru o planetă.
Uranus!
Şi un hokey-pokey.
Îl urăsc. Îşi tot baga nasul la nunţi. E oribil.
Urăsc când faci asta! Simt mirosul micului dejun.
Foarte bine spus.
Doamnelor, calmaţi-vă. Va ajunge imediat.
Lsabel, unde eşti? Haide. Ai vreo veste?
E pe drum.
- E pe drum. Promit. - Oh, chiar aşa?
De unde ştii?
Sunt aici! Îmi pare rău că am întârziat.
Care e problema!
Pantaloni albi, bluza neagră? Şi sutienul alb sau negru?
Şi apoi am ales asta...
- În regulă. - Sunt aici. Sunt lamentabilă.
Ai un Froot Loop în păr.
Adu-mi un aparat foto digital acum. Russell, ia asta de aici, te rog.
Haideţi, băieţi!
De ce face ea poze la asta?
Lsabel, te aşteptam de o oră.
Ştiu. Îmi pare rău. Nu se va mai întâmplă.
De ce faci poze acum?
Pentru că sunt genială.
Şi văd ceva ce tu nu vezi.
Deci stai mai în spate, şi ai încredere în mine, bine?
Am încredere în tine. Dar nu înţeleg de ce faci poze omului de servici...
când am 5 bărbaţi manechini în costume foarte scumpe aici?
Mulţumesc, doamnelor. E minunat. Am terminat!
Nu, nu să încheiat!
Glumeşte. Glumeşti, nu-i aşa?
Nu glumesc. Şi dacă ne întâlnim aici peste o oră...
îţi voi dovedi de ce mai angajat...
deşi nu mă-aş culca cu tine.
Are simţul umorului foarte dezvoltat.
Aşteptă.
Să vedem...
dacă pot salva...
slujba amndurora.
- Interesant. - Priviţi.
E micuţul acela în costum.
- Ce crezi? - Îmi place.
Îmi place. Bine lucrat.
Şi mie îmi place. Foarte creativ.
Mulţumesc.
Felicitări, Duncan.
Costumul acela îl face să pară mai slab.
În timp ce schimbările sunt antrenante pentru un adult...
ele pot fi o adevărată provocare pentru un copil.
Nu voi răspunde.
E în ordine.
Schimbare.
Vorbeai de schimbare.
Datorită faptului că voi doi vă recăsătoriţi a făcut-o pe Anna să fie fericită.
Şi este foarte nerăbdătoare în privinţa mutări în Elveţia.
A spus că ne recăsătorim?
Îngrijorarea mea e că Anna pare indiferenţă în privinţa şcoli...
ştiind că va pleca înaintea acestui semestru.
- Doamna. Franklin, nu ne vom... - Nu avem planuri să ne...
- Recăsătorim. Şi nu este nicio mutare... - În Elveţia.
Serios?
Serios.
Păi, atunci, grija mea pentru Anna e că ea...
- Eşti aici? - Sunt aici.
- Nu pari să fi aici. - Sunt aici.
Judecătorul e pe cale să de-a verdictul
ar putea încheia acest caz la care lucrez de 12 luni...
- Dar am răspuns la beeper? - Atunci opreşte-l.
Mă întreb dacă se întâmplă ceva acasă care ar putea...
intensifică nevoia lui Anna de a crea acesta fantezie.
M-am întâlnit cu altă femeie în ultimul an.
S-a m-ai întâlnit cu multe femei de când am divorţat.
M-am întâlnit cu câteva femei când ne-am despărţit
dar m-am întâlnit doar cu o femeie în ultimul an.
După ce am discutat cu ea şi cu copiii, ea să mutat cu mine luna trecută.
Are jumătate din vârsta lui.
- LsabeI nu are jumătate di vârsta mea. - Nu discutăm despre vârsta ta.
Când copiii te vizitează, ei vor să stea cu tatăl lor.
Ei vor să facă parte din viaţa mea. LsabeI face parte din viaţa mea.
Domnule Harrison, v-am auzit discutând
despre viaţa dumneavoastră, nevoile dumneavoastră.
Dar ştiţi cumva care sunt nevoile lui Anna?
Nevoile lui Anna sunt acasă unde se simte în siguranţă şi iubită.
Ceea ce încerc eu să-i ofer.
- Dar exact asta a şi avut. - Aş face orice pentru Anna.
De bună voie. În orice zi a săptămâni.
Exceptând ziua de joi, când lsabel a uitat să le aştepte.
Jackie, ea a întârziat 5 minute, ce naiba!
A întârziat 5 minute!
Mă întreb dacă Anna reacţionează la ostilitatea...
dintre prietena dumneavoastră. Şi doamna. Harrison.
Păi, binenteles că ea reacţionează la ea.
Crede-ţi că ne este uşor cu toate acestea? Crede-ţi că e uşor pentru Jackie...
să-şi vadă copiii îngrijiţi de o altă femeie?
Având în vedere că, acesta femeie nu are
nici un fel de experienţă în meseria de mama.
Desigur Jackie se va purta iraţional...
ostilă...
defensiva.
Mulţumesc, Luke.
De ce să spun lucrul acesta...
că tu şi tata aţi fi din nou împreună?
Câteodată oameni inventează poveşti despre lucruri care ar vrea ei să se întâmple.
Dar eu nu vreau să se întâmple asta. De ce aş vrea să se întâmple asta?
Bine, alege o carte. Orice carte.
Pentru că eşti supărată.
Pentru că lsabel să mutat la tata şi...
nu sunt supărată. Nu mă voi supăra din cauza ei.
Rupe-o în două.
Uite, iubire.
- Dacă înseamnă... - Din nou.
Din nou.
Dacă vrei...
Şi încă o dată.
Pauză.
Dacă nu vrei să vorbim despre asta acum, e în regulă, nu eşti nevoită.
Dar nu te uita în ochi mei şi să mă minţi.
Îmi răneşti sentimentele, mă enervez...
Nu ai voie prea multe minciuni până când încep să-ţi apară pe faţă...
şi ai să ajungi să arăţi ca...
Că cine?
Nu mai este preşedinte, deci de ce să fim meschini?
Îmi pare rău am spus asta.
Dar câteodată îmi doresc...
Câteodată îmi doresc ca tu şi tati să fiţi...
Păi, ştii.
Mă gândeam că dacă am spus asta cu voce tare, s-ar putea îndeplini.
Da, ştiu.
Nu e vorba că nu ştiu să gătesc. Aşa vreau eu să nu gătesc.
- Este o mare diferenţă. - Nu trebuie să găteşti.
Putem să mai lăsăm puţin vin?
- Îmi trebuie pentru sos. - Prea târziu.
Bună, dragă.
Ar fi bine să răspunzi.
- Cine e acolo? - Nimeni nu e.
Mi-a fost dor de tine astăzi.
Şi mie mi-a fost dor de tine. Mi-e dor de tine zilnic.
Cum a fost ziua de azi, baby?
A fost destul de bună, exceptând faptul că trebuie să mă reîntorc Pittsburgh.
Da, trebuie să plec mâine şi mă întorc Duminică.
Dar va trebui să comand mâncarea acasă.
Păi, vin copiii la noi în weekend, aşa că m-am gândit...
că tu şi copiii...
şi eu am putea să mergem cu toţi...
la Pittsburgh împreună.
Niciodată nu se va întâmpla asta.
Nu? Haide! Ne-am putea caza la o cameră de hotel bună.
Am putea merge la un meci de baseball
- Ce crezi? - Pas.
În regulă. Atunci voi chema babysitter-ul.
Pentru ce?
Păi, nu mă aştept să te descurci cu ei de una singură.
Ce?
Nu mă pot descurca de una singură. Asta vrei să spui, nu-i aşa?
Nu.
Nu ai încredere în mine să fiu singură cu copiii tăi.
Nu, am încredere.
Desigur că am. Dar...
- Ce? - Sunt neastâmpăraţi.
Luke, ţinându-mă departe de ei e ca şi cum ai spune...
'Copii, asta e amuzant. Continuaţi să o displaceţi.'
- Ei nu te urăsc. - Serios?
Uită-te în ochi lor, dragă. Uită-te în ochi fostei tale neveste.
Jackie încerca doar să protejeze copiii. La ce te aşteptai?
E complicat. Nu înţelegi. Tu nu ai copii.
Deci e complicat doar pentru tine şi Jackie.
Pentru mine, e destul de simplu deoarece eu nu am copii.
Eu doar încerc să vă las să vă obişnuiţi uni cu ceilalţi.
În regulă atunci.
Dă-te puţin la o parte şi acordă-mi o şansă, bine?
Care-i problema ta, măgarule?
Tu eşti problema mea!
Ai perfectă dreptate, iubire.
Copiii tăi nu mă urăsc. Sunt doar paranoică. Suna-o pe fiica ta.
Am încredere în tine.
Serios?
Îţi acord o şansă dacă încă mai vrei.
- Mai vreau. - Eşti sigură?
Da.
Bine.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Nu te certa cu mine când mi-e foame.
Cât timp vei fi plecat din oraş?
Până duminică dimineaţa.
Sunt îngrijorată.
Pentru ce?
Pentru vom fi singuri cu ea tot weekend-ul.
Dacă da foc la apartament?
Staţi doar cu ochi pe ea...
şi asiguraţi-vă că extintorul e la îndemână.
Eşti pregătit să-i dăm drumul în larg?
Haide să-o împingem.
De ce să mutat ea la tine?
Pentru că ne iubim şi vrem să ne petrecem tot restul vieţi împreună împreună.
Ai avut deja o viaţă cu mama.
Dar mami şi cu mine nu ne înţelegem foarte bine.
Şi nu era drept faţă de voi, să ne certăm tot timpul.
Eu mă cert cu Anna tot timpul.
Po să mă mut şi eu de acasă?
Nu. Dar voi sunteţi frate şi soră.
Dar voi aţi fost soţ şi soţie. Asta nu înseamnă nimic?
Ba da, înseamnă. Dar...
când îmbătrâneşti...
relatile devin mai complicate.
Şi sunt tot felul de sentiment la care să ai grijă.
Şi câteodată...
unele din acele sentimente se schimbă.
Dar nu ai mai iubit-o pe mami?
Da.
Aşa se pare.
Încă o mai iubesc pe mama voastră.
Dar a devenit o altfel de iubire, asta-i tot.
Încă suntem foarte buni prieteni, şi vom fi în continuare.
Poate să ţi se întâmple să nu-ţi mai iubeşti copiii?
Nu.
Asta-i imposibil.
Ca şi Misiune Imposibilă.
Exact ca Misiune Imposibilă. Treci aici.
Praf de creier de broască.
Urechi zdrobite de vârcolac.
Şi ochi de vampiri.
Doamne!
Mişto!
Uită-te. Poţiune magică.
E cicolata.
Am pus o vrajă asupra ei. Cine o va bea...
va dormi timp de 1000 de ani.
Cum zici tu. Dacă verşi vreun pic pe desenul meu...
Te voi pune eu să dormi timp de 1000 de ani.
Am o surpriză pentru voi. Veniţi până la canapea.
Vă rog.
Cu puţin entuziasm.
Luaţi loc.
În regulă.
Şi închideţi-vă ochii.
Vă rog.
Bine.
Bine, acum.
Nu îi deschideţi până nu vă spun eu, bine?
Şi deschideţi.
Ce crezi?
Îmi va mânca oare iepurele?
Căţei nu mânca iepuri.
Anna ce crezi?
Sunt alergică la câini.
Tatăl tău nu mi-a spus asta.
Nu ştie prea multe despre mine. Nue niciodată lângă mine.
De ce nu-i dăm un nume căţelului? Căţelul are nevoie de un nume.
Ştiu. Lsabel.
Poftim?
Miroase ca tine.
Şi sunt alergică şi la tine. Se potriveşte la perfecţiune.
De ce nu-i pui tu un nume căţelului? Eu mă întorc imediat.
Ascultă domnişoară, să lămurim un lucru.
Nu-mi atinge lucrurile!
Mi-ar face mare plăcere dacă ne-am putea înţelege.
- Nu trebuie să ascult de tine. - Ba da, trebuie.
Nu, nu trebuie. Nu eşti mama mea.
Slavă Domnului pentru asta!
Ceea ce am vrut să spun, şi poate nu am spus-o cum trebuie...
e că ai o mamă extraordinară. Nu îţi mai trebuie alta.
Dar mi-ar plăcea să fiu tratată cu puţin respect...
când te afli în casa acesta.
Asta e casa tatălui meu.
Păi, e şi casa mea.
Asta e camera mea. Tratează-mă cu respect şi ieşi afară.
În regulă.
'Fugi, fugi, fugi cât poţi de repede.
Nu mă poţi prinde, sunt Omul Brânză Urât Mirositoare.'
Nu ai să-ţi bei ciocolată? Am făcut-o special pentru tine.
Da, desigur.
Ciocolată specială.
Delicioasă.
'Un băieţel să uitat în sus şi a mirosit aerul şi a spus..."
Nu, acum ai trişat. Ai sărit peste partea cu vaca.
E ora culcări. Nu putem termina mâine dimineaţă?
Nu. Trebuie să începem de la început...
şi să citeşti toată cartea din nou. Nu pot dormi altfel.
Bine.
'A fost odată ca niciodată...
o bătrânică şi un bătrânel...'
'Care trăiau împreună într-o casă mică şi veche.'
Hai că te-ai prins. De ce nu-mi citeşti tu mie?
'Erau singuri.
Deci bătrânică să decis să facă un om...
din brânză urât mirositoare.
Ea pus omului o bucată de slănină
pe post de gură şi 2 măsline pe post de ochi...'
Oh, Dumnezeule! Oh, Dumnezeule!
Oh, Dumnezeule!
Care-i problema?
Eu...
am omorât-o.
Am omorât-o! Am omorât-o!
Am omorât-o!
- Bună dimineaţa. - E 7:23.
Trebuia să fi aici la 6:30. Anna a ratat lectile de echitaţie.
E luni. Lectile de echitaţie sunt marţea.
Cu excepţia celei de-a treia zi de marţi a luni, când se schimbă cu ziua de luni.
Şi în noiembrie, lectile de echitaţie sunt joi.
Nu e chiar aşa de greu.
Nu ai o agendă în care să scri toate lucrurile acestea?
Îmi dai o ceaşcă de cafea, te rog?
Nu avem cafea.
Bună dimineaţa, Betty Ford.
Hei, omule maimuţă. Bună, dulceaţă. Ce mai faci?
Dulceaţă, du-te şi schimbaţi tricoul.
- Ce să întâmplat cu Anna? Ce i-ai făcut? - Poţi să mă laşi să zic şi eu ceva?
Ce s-a întâmplat?
Nu s-a întâmplat nimic.
Luke era la duş azi dimineaţă...
şi Anna a...
a intrat fără măcar să bată la uşă.
Nu văd de ce acest lucru ar suparao.
Vreau să spun că, membri familie noastre...
au mai făcut duşuri până acum.
Păi, eu eram înăuntru cu el.
Şi a vorbit...
vreunul din voi cu ea după aceea?
Nu.
Am crezut că va fi stânjenitor pentru ea.
Vrei să spui că pentru tine.
O fată de 12 ani încearcă să se împace cu faptul că...
tatăl ei nu se va mai mută înapoi cu familia lui niciodată.
Ea îşi vede tatăl ei dezbrăcat la duş cu o altă femeie pentru prima dată...
şi crezi că ar fi mai bine pentru ea...
dacă cu toţi vă prefaceţi că nu s-a întâmplat nimic?
Sunt atât de sătulă de prostiile imense pe care le spui.
- Nu sunt June, deşteaptă naibii. - Nu folosi acest limbaj.
De fiecare dată când se loveşte de o greutate
tu vrei să avem o conversaţie de 12 ore...
ca în fiecare a treia zi de marţi a luni, fă cum vrei, femeie. Eu am o viaţă.
Şi eu nu am? Pentru că am copii?
Problem ta e că eşti prea preocupată de tine...
şi n-ai putea fi o mamă.
Poate problemă aici e fiica ta.
E o răsfăţată mică şi neastâmpărata.
Ieşi afară din casa mea.
Ieşi afară.
Eşti sigură? Nu am văzut asta trecută în program.
Am costumul tău de Halloween. Să vedem dacă ţi-e bun.
O hipiotă?
Nu ai spus că vrei să fi o hipiotă?
Asta a fost luna trecută luna trecută.
Bine, atunci ce vrei să fi luna acesta?
Elvis.
Elvis. Ce fel de Elvis?
Te referi la Elvis cu geacă de piele neagră?
Elvis din vremea bună.
Acel Elvis dinainte de droguri, îngrăşare,
armată şi filme rele?
Dragă...
când tati o...
spală pe lsabel...
la duş, despre ce te-ai gândit că era vorba?
Păi, sex, desigur.
De ce ţipă lsabel?
Ţipă?
În timpul sex-ului.
De unde şti că ea ţipă în timpul sex-ului?
Locuiesc în aceiaşi ţară.
- De ce mă întrebi pe mine? - Verificăm.
Îmi place să vorbesc cu tine despre anumite lucruri.
Şi mie îmi place să vorbesc cu tine despre anumite lucruri.
Deci dacă tati tot lucra...
vrei să facem ceva sâmbătă, doar noi două?
Sigur, dar va trebui să fie seara...
pentru că o ajut pe Bonnie Lyons să se mute în apartamentul ei.
Deci tu vei fi cu...
lsabel.
Din nou?
Asta e nasol de tot!
Vei fi la şedinţa foto profesionistă în Central Park.
O să vă distraţi de minune.
Schimbă mâinile. Mâna de sus pune-o jos, iar mâna de jos pune-o sus.
Dylan, poţi să faci un pas mai sus? Un singur pas.
Rapunzel, poţi să-ţi intanzi din nou mâna.
Nu ar fi mişto dacă i-ar ieşi părul de la subsuoară?
Oribil!
Cred că putem termina asta înainte de prânz.
Ascultaţi-mă. Avem lumină bună. Vom încerca să termina înainte de prânz.
Haide! Au trecut 5 ore. Ne este foame.
Da, suntem lihniţi de foame.
Mai luaţi-vă încă o îngheţată. Eu voi termina repede.
Promit.
Suntem bogaţi!
Frumoasă adormită, trezestete.
Unde-i fratele tău?
Nu ştiu.
- Şi dacă e răpit? - Nu e răpit!
Se ascunde!
- Poate e în castel. - Bună idee!
Nu mă atinge! Aduci ghinion.
Bine, uită-te cu mare atenţie.
- Mami! - Bună, dulceaţă!
- Eşti în regulă? - Am ştiut unde sunt tot timpul.
- L-am găsit la grădina zoologică. - La grădina zoologică? Dumnezeule!
Ţine-l de mână. Nu-l scăpa din privire.
Îmi pare nespus de rău.
Voi spune asta doar odată, deci ascultaţi cu atenţie.
Femeia aceea nu va mai avea de-a face cu copiii mei.
Copiii noştri.
Îţi imaginezi ce s-ar fi putut întâmpla cu fiul tău?
Cât de norocoşi am fost că la găsit poliţia, şi nu un nebun?
Nu trebuie să înrăutăţeşti situaţia. Lsabelei îi pare rău. Se simte oribil.
- Se putea întâmpla oricui. - Nu şi mie!
Ai făcut şi tu greşeli. Oamenii fac greşeli.
Nu voi aştepta următoarea greşeală. Nu voi sta să văd cum copiii noştri...
suferă din cauza acestui aranjament.
Calmează-te.
Nu mă voi calma! Vreau un avocat!
Nu fă chestia asta. Am promis să nu facem niciodată chestia asta.
Am încălcat multe promisiuni.
Nu te răzbuna pe el.
E vina mea.
Îmi pare nespus de rău.
Dar uşurezi situaţia asupra nimănui.
Nu-mi este în atributile mele să-ţi uşurez ţie situaţia.
E în atributile mele să am grijă de aceşti copii, şi ei nu vor să stea cu tine!
Voi obţine un ordin judecătoresc, şi tu nu vei fi niciodată...
cu aceşti copii singur. Înţelegi? Niciodată!
Mami, nu e vina lsabeIei că am fugit.
Da, ai dreptate. A fost vina ta.
E vina ei ca să aibă de grijă fiul meu nu a fost o prioritate pentru ea.
Care înseamnă, cea mai importantă slujbă a ei.
Slujba lsabeIei e că ea munceşte.
Şi mămicile lucrează. Lucrează chiar foarte greu.
Muncesc mai greu ca o mămică decât ca şi atunci când aveam o slujbă.
Lsabel face mulţi bani?
Oameni ca Isabel care se gândesc doar la ei de obicei fac mulţi bani.
Eu cred că e drăguţă.
Da, dacă îţi plac dinţi mari.
- Mami? - Da, dulceaţă?
Dacă vrei ca eu s-o urăsc, eu o voi face.
Ce vrei?
Anna şi-a lăsat echipamentul de fotbal la mine.
M-am gândit că poate îi trebuie săptămâna acesta.
Merci.
Ai vorbit cu avocatul?
Da. Mă întâlnesc cu el poimâine.
Nu fă asta.
O să-mi spui să nu implic copiii într-un război.
Fac asta pentru propria bunăstare a lor.
Doar în parte.
Şi încă o parte pentru că eşti supărată.
Ştii doar că copiii nu sunt într-un pericol real.
Asta este despre Isabel şi ştii asta.
A făcut o singură greşeală, dar încearcă. Învaţă.
Şi melci învaţa mai repede. Copaci, moluştele...
Acordă-i puţin timp. Nu o goni.
Ar trebui să-mi pese de ea?
Ar trebui să-ţi pese de mine, aşa cum îmi pasă mie de tine.
Aşa cum tia păsat ţie de mine când ai plecat?
Tu m-ai dat afară!
Erai ca şi plecat cu mult înainte ca eu să îţi cer asta.
Nu-mi reproşa acest căcat! Munceam, ce Dumnezeu!
Îmi pare rău. Uite, stai puţin.
Te rog nu fă chestia asta cu avocaţi.
Copiii vor fi bine dacă noi vom fi bine.
Eu aş face asta pentru tine.
Bine. Îţi voi da încă o şansă.
Merci.
Noapte bună.
Asta mi se pare cel mai bun.
Are o privire pofticioasă.
- E foarte bună. - El nici nu putea fi mai încordat.
Îşi ţine respiraţia. C-14.
Nu crezi că asta e mai bună? După modul în care se lăsă pe spate?
Opreşte muzica, te rog.
Aste e pasivă. Asta e mai dinamică. Vrea să ajungă la fata aceea.
Tu eşti fotograful. Tu eşti geniul.
E de la şcoala lui Anna. Îl caută pe Luke.
Nu, nu este aici. Aici e...
Eşti sigur că aceia sunt copiii?
Pentru că Jackie Harrison nu ar uita niciodată să-şi aştepte copiii.
Eşti sigur că ei sunt?
Voi veni imediat.
Îi voi lua eu. Mulţumesc.
Ce?
Isabel, mai trebuie să-ţi reamintesc de faptul că clienţi vor veni la 4:30?
Ştiu, deci va trebui să mă grăbesc. Nu-ţi fă griji. Mă întorc.
Şi te voi uimi cu punctualitatea mea.
Lsabel, nu fă asta!
Bună, copii.
Barbecue. Ştiu că vă plac cel mai mult.
Cum a putu să uite de noi? Adică...
Asta e un lucru pe care tu la-ai face.
Ca să vă spun adevărul...
chiar v-am uitat.
Mama voastră a trebuit să ajute un prieten cu...
o urgenţă.
Deci ea m-a chemat să schimbăm zilele zile.
Dar am avut treabă la servici şi am uitat de voi.
Micul meu puişor!
Ce faci, scumpule? Îmi pare rău că am întârziat. Ţi-a fost frică?
Trebuie să fi flămând.
Ţi-e foame?
Vreţi o mâncare calumea?
Ce ai făcut la matematică?
A fost greu?
Cine e?
E Jackie. Pot să intru?
Sigur.
Am o altă întâlnire în după-amiaza asta, şi...
am nevoie de cineva...
să ducă copiii în parc.
Şi să sară agenţii federali din tufişuri...
şi să-mi dea o citaţie?
Care e sentinţa pentru neatenţia acordată minorilor?
Oricare e, nu e destul.
Sunt deja la înghesuiala cu şeful meu.
Când am plecat ieri, am crezut că o să mă concedieze.
Pot să mă duc la altcineva.
Stai. Doamne!
Am să găsesc eu ceva. Mă voi duce.
Mâncarea de după şcoală.
Pune-o la frigider, dacă e posibil.
Bandaje, Neosporina, şerveţele, Kleenex, Tylenol.
De ce nu aduci toată farmacia?
Lui Ben îi place să i se citească. Ştii tu, Doctor. Seuss?
Nu personal.
Ai un barem de cuvinte pe care trebuie să-l atingi zilnic, sau pot să termin?
Asta e programul lor, numărul meu de pager în caz de urgenţă.
Dacă nu, ne întâlnim la ora 5 în parc.
Tot ce cer de la tine e ca şi copiii mei să mai fie în viaţă când ajung acolo.
Jackie, am vrut să te întreb...
ceva.
Este un concert de-al lui Pearl Jam pe data de 5. Aş vrea să o duc pe Anna.
Este în timpul săptămâni?
Cred că e joi.
Vrei să duci o fată de 12 ani la un concert de-al lui Pearl Jam în timpul şcoli?
M-am gândit că ar fi fost un lucru bun pe care l-am fi putut face împreună.
E ridicol.
E prea tânără.
S-a răspândit?
Dar am făcut...
Am făcut totul cum trebuie. Tot ce trebuia să fac.
Am găsit nişte celule în nodurile limfatice. În 3 dintre ele.
Dar ai spus ultima dată că le-aţi exterminat pe toate.
Dacă aţi greşit ultima dată, aţi putea greşi...
Ultima oară a fost acum un an.
We found a tiny lump, l-am tratat. Am crezut că asta a fost tot.
Am fost optimişti, dar nu vă puteam garanta.
Dar oameni...
Putem învinge boala. Adică, oameni înving boala tot timpul, nu?
- Zilnic, din ce în ce mai mult. - Deci care e planul?
Ce facem? Încă o tură de radiaţii?
Chimioterapie.
E necesar?
Să încercăm cu toate forţele.
În regulă. Bine.
Trebuie să mă duc după copii.
Vom discuta despre asta la următoarea întâlnire.
Ar trebui să le spuneţi copiilor şi fostul soţ.
De ce ar conta îngrijorările lor?
Mai nine mai devreme decât mai târziu...
va trebui să le spuneţi.
Să te gândeşti la asta.
O văd.
- Merci că ai venit. - Cu plăcere.
Arăţi frumos.
Merci.
Ascultă...
Îmi pare bine că ai sunat. Şi eu am ceva să-ţi spun.
Spune tu primul.
Numai să beau şi eu puţin.
O voi cere pe lsabel în căsătorie.
Ştiu că nu-ţi prea place de ea.
E o persoană specială.
Chiar e, Jackie.
De ce îmi spui asta?
Vreau să-mi spui că eşti în regulă cu asta.
- Nu îţi trebuie aprobarea mea. - Însă copiilor le trebuie.
Bună seara. Dumneata şi soţia dumneata. Vreţi să vă uitaţi peste meniu?
Nu sunt soţia lui.
Nu, mulţumesc.
Adumi ceva de băut, te rog. Orice o fi chestia asta.
Cred că va fi greu pentru copii.
Speram să le spunem împreună.
Şi aşa le-ar fi mai uşor copiilor? Sau ţie?
Nu poţi decide să fii 'noi' şi 'voi' când vrei tu.
- Noi suntem... - Noi am terminat. Între noi să terminat.
Încă suntem părinţi lor pentru următori 100 de ani.
De ce?
Spune-mi de ce crezi că acesta căsătorie...
va avea succes şi şi a noastră nu a avut.
- Despre ce vroiai să vorbeşti cu mine? - Nimic. E...
Cred că avem...
destule pe cap doar cu vestea ta.
Bună dimineaţa.
Bună dimineaţa, iubitule.
Am ceva pentru tine.
Chiar ai?
Dar va trebui să te trezeşti că să îl primeşti.
Sunt trează.
Nu trebuia?
Prima dată când m-am căsătorit...
am fost împreună încă din colegiu.
Căsătoria...
părea următorul pas.
A fost ceva ce să întâmplat.
Dar cred că pentru doi oameni pentru a se iubi cu adevărat...
pentru a se dedica cu adevărat unul altuia...
trebuie să fie...
un act de voinţă.
Sau o decizie.
Şi cred că cei 2 oameni trebuie să trăiască zilnic acea decizie.
Chiar şi când lucrurile sunt dificile şi vrei să renunţi...
trebuie să...
să te ţi de acea decizie...
acea alegere...
de a vă iubi.
Chiar dacă iubirea atârna de un fir de aţă.
Am lăsat acel fir să se rupă o dată.
De acesta dată, nu-l voi lăsa.
Vrei să te căsătoreşti cu mine?
Da.
- Dragă, nu te supăra. - Nu sunt supărată. De ce aş fi supărată?
Nimeni nu m-a întrebat nimic când aţi divorţat.
Nimeni nu m-a întrebat dacă îmi doresc o nouă mamă.
Nimeni nu m-a întrebat dacă îmi place de ea.
Dacă vouă nu vă păsa să ţinem familia împreună, de ce mi-ar pasă mie?
Tati şi cu mine am încercat din greu. Serios, aşa e.
Nu, nu aţi încercat! Tot ce aţi făcut
e să strigaţi urât unul la altul. V-am auzit.
Nici măcar nu aţi încercat să folosiţi cuvinte adevărate.
Iubire, lsabeI nu îmi va lua locul meu de mama.
Doar că lsabeI va apărea în viaţa voastră...
şi sper că, o veţi accepta.
Dragă.
Ştii, viaţa e plină de lucruri grele.
Câteodată nu e corectă.
Dar ai o opţiune.
Poţi să accepţi lucrurile grele şi să-ţi faci viaţa mai bună...
sau o poţi înrăutăţi.
Cum?
Încercând să vezi şi partea bună a lsabelei...
şi ce-a ce aduce în viaţa tatălui tău.
Şi în a ta.
Vine o vreme în fiecare familie...
când trebuie să vă ajutaţi unul pe celalat.
Te voi ajuta.
Tu ce zici, amice?
Da.
- Mă vei ajuta? - Da.
La naiba!
Care-i problem?
Nimic.
Arată bine.
Nu pot face copaci să arate real.
Te superi dacă încerc şi eu?
Oricum l-am stricat.
Să vedem.
Mai întâi întărim pensulă.
'Intarim'.
Un cuvânt foarte tehnic.
Mişto! Unde ai învăţat să faci asta?
La ora de desen când eram la univesitatea NYU.
De ce nu încerci şi tu?
Ajută dacă dacă faci asta puţin mai mică...
Merci.
Cu plăcere.
Mă gândeam la ce ai spus despre lsabel.
Ştii, partea acea în care spuneai să văd partea bună a ei.
Şi ai dreptate.
Ştie totul despre haine şi alte lucruri.
Ştie toate melodie rock şi roll scrise vreodată.
Este şi ea ca şi un copil.
Ca şi o soră mai mare.
Ştie toate locurile mişto unde poţi mânca.
Pun pariu.
Odată ce o cunoşti, e destul de mişto.
Dar să nu-i spui ce ţi-am spus.
E secretul nostru.
Merci.
Ben, aşteaptă!
Ai avut o zi bună?
Eşti un băiat norocos deoarece...
te poţi uita la o casetă video.
Eu ies în oraş în seara asta. Colleen va fi baby-siter.
Da! Mişto!
Şi tu...
te-ai dat cu machiaj.
Păi, nu. Lsabel mi-a dat.
Să dat puţin când eram în maşină, se juca şi ea.
Nu prea vezi culoarea asta după-amiaza, exceptând fetele lucrătoare.
Oricum, spălate pe faţă, deoarece...
tu şi cu mine vom ieşi în oraş în 10 minute.
Într-o zi a de şcoală?
Pearl Jam?
- Mamă, eşti cea mai tare! - Nu ai decât o viaţă, nu?
Nu e mama mea cea mai tare?
A fost o idee excelentă. Merci.
Distracţie plăcută.
Chimioterapie. Sunt dozele zilnice stocate aici.
Este un lV portabil. Simtel.
E destul de uşor.
Frumos şi micuţ. Poţi să-l porţi oriunde, la tenis, când faci joghing...
- Poţi să-l ascunzi sub haine. - E mişto.
Efecte secundare?
În unele zile vei simţi stări de somnolenţa, de greaţă...
şi în alte zile te vei simţi perfect.
O să îmi cadă părul?
Poate.
Poate nu. Acest lucru variază de la o persoană la alta.
S-o facem.
Bine.
Când?
Sunt liberă mâine seară.
Mâine seară nu pot. E seara spaghetelor şi a chiftelelor.
Ben aşteaptă cu nerăbdare...
Bine, mâine e bine.
Bună, dragă. Ce faci?
Mamă, aşteptam telefonul tău.
- N-o să crezi. - Ce?
- Sunt telepatetic. - Vrei să spui telepatic.
Asta am spus.
Am descoperit asta azi. Pot să citesc gândurile oamenilor.
Nici gând.
Am încercat asta pe tata şi lsabel, şi ghici ce să întâmplat.
Ce?
Întotdeauna ştiam exact ce gândeau.
Asta-i incredibil.
- Vrei să-ţi citesc şi gândurile tale? - Categoric.
- Gandestete foarte tare la un lucru. - Mă gândesc.
Închide ochii.
Concentrează-te.
Mă concentrez.
Te gândeşti la mine!
Asta-i incredibil.
La ce mă mai gândesc?
Şi vrei să fi aici decât în locul în care te afli acum.
Asta e sigur.
Oricum, unde eşti?
Sunt în pat, şi sunt bolnavă.
Şi sunt verde şi vomez.
Ştiam asta.
Şi ai vrea să fi aici să îmi faci mie spaghete...
ca să nu mai fiu nevoit să mănânc cotletul de miel suculent făcut de tata.
Ai dreptate în privinţa asta.
- Vezi? Sunt patatelic. - Telepatic.
Asta am spus.
- Mami. Când te voi vedea? - Maine după şcoală.
Speram să te văd în seara asta.
Va trebui să ne trimitem visele să se întâlnească într-un loc special.
În visele noastre. Unde nu am mai fost demult? Ce zici de Disneyland?
Ultima dată, lânile ai fost prea lungi.
Pe plajă.
Într-o zi de vară caldă.
Cu văluri gigantice.
Şi placi ciudate.
Şi hot-dogs.
Minunat.
Mişto! Dar să nu uiţi să te dai cu crema pentru bronzat, bine?
E un vis mami. Nu îţi trebuie crema pentru bronzat.
Aşa e. Am uitat.
Mami, mai eşti acolo?
Ben? E vremea cinei.
Trebuie să închid. Ne vedem diseară, bine?
În regulă.
Te voi vedea în visele mele.
Te iubesc.
Nu are acel instinct ucigaş.
Apărare, veniţi înapoi!
Te simţi bine?
Da, sunt bine. Mă simt minunat.
Pari puţin obosită.
Urăsc când oameni spun asta. E o modalitate politicoasă de a spune că arăţi ca dracu.
- Nu am vrut să o spun aşa. - Am unele lucruri pe cap.
Ai fost foarte ocupată în ultima vreme.
Te...
întâlneşti cu cineva?
Nu. Aş vrea eu să fie acesta motivul pentru care sunt obosită.
Mi-am petrecut timpul cu fosta mea şefa...
să mă hotărăsc dacă să mă întorc sau nu înapoi la Random House.
Serios? Ar fi grozav.
Oh, Ben. Uşurel, uşurel, uşurel.
Ben, Ben, fi atent.
Eşti un om mort, Căpitane Sânge!
Asta a fost mişto.
Scumpule, poţi să îţi mişti piciorul?
Te doare?
Eşti bine?
Da. Dar pot să mă mai duc la petrecerea lui Tucker de mâine?
Probabil. Dar va trebui să te ducem la doctor.
Vom merge la Urgenţă.
- Cinci copci. - Se simte bine?
- Da, se simte bine. - Nu plânge?
- Pot să îmi văd fiul acum? - Îmi trebuie carnetul de asigurat.
Voi face eu asta.
Este în camera 152.
- Eu nu văd niciun os rupt. - Pentru că nu ai niciunul rupt.
Sunt foarte madra de tine. Ai fost foarte curajos astăzi.
Nu mă durut chiar aşa tare. Oricum, va fi mişto să le arăt prietenilor mei.
Poţi să-mi faci o favore?
Poate. Depinde de ce este.
Poţi să-i ceri lui tati să-mi de-a un porumbel alb de Crăciun?
Vom vedea.
Haide!
Toţi magicieni au nevoie de un porumbel alb. Unul adevărat. Chiar au nevoie.
E un cadou c-am deplasat.
Cred că ar trebui să vorbim cu mama ta şi vom vedea, bine?
Te doare din nou?
Lăsate pe spate.
Respiră adânc.
Vrei să-mi cânţi un cântec?
Mama îmi cânta tot timpul când mă rănesc.
Mi-e greu să mă gândesc la un cântec aici, pe loc.
Dacă am nevoie de tine
Vei veni la mine
Şi să-mi uşurezi durerea?
Dacă aveai nevoie de mine
Aş veni la tine
Aş înota o mare
Ca să-ţi uşurez durerea
- Te simţi mai bine? - Da.
Puţin?
Ai cucerit o fată pe loc.
Bună. Sunt Jackie.
Tocmai am primit un telefon de la Random House.
Şi vor să vin să mă întâlnesc cu un editor în acesta după-amiaza.
Dar nu cred că voi ajunge la timp să-l iau pe Ben de la petrecerea lui Tucker.
Bine. Minunat.
Se va bucura şi Ben.
- Că îl vei aştepta. - La ce oră?
La 4:30.
La 22 Williams Road.
Minunat.
Merci.
Cât de greu poate să fie?
Va fi totul bine.
- Informaţi. Ce oraş? - Manhattan.
- Ce număr de telefon? - Numărul de la Random House, vă rog.
Pot vorbi cu Jackie Harrison, vă rog?
Doamna. Harrison nu e aici.
Are o întâlnire cu editorul astăzi.
Mă duc după să-l iau pe Benjamin de la o petrecere şi am pierdut adresa.
Trebuie să vorbesc cu ea puţin.
Eu sunt editorul.
Nu m-am mai întâlnit cu doamna. Harrison de când a demisionat de la Random House...
acum 11 ani.
Bine. Merci oricum.
Baloane.
Poftim?
Căutaţi o casă cu baloane. Nu dă greş niciodată.
Copiii vor fi acolo.
Mulţumesc foarte mult.
Uitate la tine.
Vino aici.
Mă vezi?
Te-ai distrat?
Haide să-ţi curăţăm tricoul. Cum a fost la petrecerea lui Tucker?
Bine.
- Ia plăcut cadoul tău? - Da.
Au avut omul cu şerpi sau magicianul?
Omul cu şerpi.
L-au muşcat pe Tucker.
L-au muşcat pe Tucker? L-au şi mâncat?
Ai avut probleme în găsirea locului?
Nu.
Păi, merci.
Ştiu secretul tău.
Am văzut biletele de avion şi biletul de la noul tău şef.
Ştiu că nu mai lucrezi la Random House în New York. Am vorbit cu ei.
Iei copii şi te muţi în Los Angeles.
Ce naiba faci, îmi citeşti corespondenţa?
Te furişezi pe la spate ca şi un...
necinstit mic...
Necinstit?
Nu ar trebui să mă furişez dacă tu ai fi sinceră cu Luke.
Am crezut că asta era răspunsul la rugăciunile tale.
Te scapi de vrăjitoare şi de cei 2 copii dintr-o dată.
Aşa se simplifică totul. Viaţa îţi revine la normal.
Sunt o mulţime de agenţi aici în New York. Cu siguranţă ai găsi un post aici în oraş.
Ar trebui să-mi rearanjez viaţa pentru tine ca să te acomodezi cu programul?
Dacă eşti atât de îngrijorată, de ce nu-ţi alegi tu o altă ceriera?
De ce nu vă mutaţi tu şi Luke la Los Angeles?
Tu poţi să rearanjezi viaţa celorlalţi fără să vorbeşti cu noi înainte.
Părinţi la distanţă. Oameni fac asta tot timpul.
Luke primeşte copiii o lună de zile în timpul verii...
şi de sărbători. Nu e ideal, dar funcţionează.
Nu, dar nu poţi face asta.
- Nu poţi lua copiii de lângă el. - Ba da, pot.
- Nu putem trăi aşa! - Noi?
Dacă Luke are vreo problemă, spune-i să vină să discute cu mine.
Aici nu e vorba despre tine. Asta nu-i problema ta.
Ba e problema mea.
De ce?
Pentru că am să mă mărit cu acest bărbat.
Ne vom petrece viaţa împreună. Îl iubesc.
Copiii reprezintă totul pentru el, şi ar fi distrus dacă...
nu ar fi lângă ei.
Nu ai ghicit bine secretul.
Charlie Drummond...
e o colegă de-a mea de la Random House în New York.
S-a mutat în biroul de pe Coasta de Vest. Voi sta la ea...
atât timp cât îmi voi face injecţiile cu proteine...
care mi-au fost recomandate de doctorul meu oncolog.
Nu le poţi face decât în Los Angeles.
Oncolog?
Viaţa e un schimb continuu.
E în sfârşit legal să fumezi marijuana, dar trebuie să faci cancer.
Eşti pe moarte?
Nu astăzi.
Îl vom învinge.
E foarte simplu.
Merci pentru cuvântul 'noi'.
Nu eşti singură în chestia asta.
Nu trebuie să faci toate astea de una singură.
Ştii asta.
Înţelegi ce vreau să spun?
Ce le vom spune copiilor?
Ar trebui să le spunem adevărul.
Vor înţelege.
Trebuia să mi se întâmple mie şi nu ţie.
Am să fiu de acord cu asta.
Ai grijă.
Nu ai văzut.
Te-am făcut!
Te-a bătut? Poftim, 35 de nalbe.
35. Sora ta le-a pus.
Ce se întâmplă? Cine se mărită cu cine de data acesta?
Mami se căsătoreşte cu Isabel.
Eşti aşa de drăguţ.
- Copii, mami e bolnavă. - Încă mai ai gripă?
Am cancer. Ştii ce este asta?
E cea de la ce a murit mătuşa Mary.
Mătuşa Mary a avut alt tip de cancer.
Sunt mai multe tipuri. Al ei a fost...
foarte rău.
Al tău e rău?
Am făcut tratament cu doctoriţa...
şi ea a spus că avem motive să sperăm...
că mă voi face bine.
Ia uite. Uitaţi-vă la asta.
E aşa de mişto.
E în regulă.
Uită-te la asta.
Nu trebuie să mă duc la spital după medicamente.
Arată ca un Game Boy.
E într-un fel aşa.
Îmi va da putere, ca să mă pot lupta cu boala.
Mişto.
Pot să iau şi eu cancer?
Nu, scumpule. Nu e contagios.
Deci ai ştiut despre asta de foarte mult timp.
Da.
Şi nu mi-ai spus niciodată.
Dragă, mama ta a vrut să aştepte momentul potrivit pentru a vă spune.
Copii, îmi pare rău.
Dar, am vrut...
Ştiu cât de speriată sunt când vă îmbolnăviţi.
M-am gândit că ar fi mai bine să mai aştept până se micşorează.
Deci ai minţit. Ai minţit când nu mi-ai spus.
Dacă ai minţit atunci poate minţi şi acum. Nu pot să te mai cred niciodată!
Am făcut o greşeală.
Oamenii fac greşeli.
Unde-i Isabel?
- Ce? - E joi.
Trebuia să vină să ne ia.
Aş prefera să rămân cu mami.
Păi, ea moare. Isabel e mama ta acum.
Anna nu spune asta.
Nu poţi fugi de lângă mama ta.
Nu, asta e treaba ta.
- Îmi pare rău că eşti bolnavă. - Ce?
Am spus că îmi pare rău că eşti bolnavă.
Nu te aud.
Dă muzica mai încet!
Ce?
Am spus...
Îmi pare rău că eşti bolnavă.
Asta mi s-a şi părut că ai spus.
Şi ce faceţi voi?
Marvin şi cu mine ne pregăteam rolul împreună, nu?
Aşa-i, Tammi.
Dar ăsta-i un cântec de-al Isabelei.
Isabel poate ştie mai bine cuvintele, iubire, dar eu am inventat mişcările.
Nu-i aşa, Marvin?
Aşa-i, Tammi.
De fapt...
avem nevoie de cineva să facă repetitile cu noi.
- Aşa-i, Marvin? - Da, Tammi!
Oh, Dumnezeule!
Mişto!
Cântă!
Arăţi minunat!
Întâlnirea tatălui tău s-a prelungit aşa că am venit eu să te văd.
Trebuie să îţi spun ceva.
Porţi copilul lui Michael Jackson.
Asta, şi că Anna e îndrăgostită până peste cap de...
Brad 'Flacara' Kovitsky.
Nici gând! Nu pot să cred că ea ar...
Având în vedere cum să purtat cu fetele din clasă!
N-am ştiut nimic despre asta.
I-a fost frică că ai s-o cerţi. Se întâlnesc de 2 săptămâni.
Care, în clasa a şasea, nu înseamnă nimic.
Nu 'merg' niciunde. E doar o declaraţie...
Ştiu. Am avut şi eu copii odată.
Oricum, astăzi, la cantină...
el a anunţat în public că se desparte de ea.
În faţa tuturor? Rahatul dracului!
Nu tu. Du-te.
Asta e şi scopul când se întâlnesc.
Că unul dintre ei să-l parasesca pe celălalt...
pentru a putea avea aceste tragedii pasionale...
că adulţii din telenovele.
Cred că e distrusă.
A plâns în toaleta fetelor. Tu crezi că ai probleme?
Asta e serios.
Deci, unde vroiam să ajung?
Am luat-o de la şcoală.
Mi-a spus toată povestea şi m-a întrebat ce să facă.
- Ce i-ai spus? - 'Habar n-am. Întreab-o pe mama ta."
Deci te va întreba. Mâine.
- Fii pregătită. - Sunt gata.
Ce-i asta?
Cina de Ziua recunoştinţei. Ei sunt familia Clinton. Iau cina împreună.
Acela e fiul meu...
curcanul.
L-au...?
Da. L-au omorât. Dar se preface atât de bine.
Tu chiar credeai că, la 12 ani...
vei cunoaşte pe cineva cu care să-ţi petreci tot restul vieţii?
Nu.
De fiecare dată când sunt la cantină...
el stă cu 10 dintre laşii lui linguşitori...
Nu îţi plac prietenii lui.
Strigă, 'Uite-o pe Regina Virgina' sau 'Printesa de Gheata'...
sau alt fel de nume. De parcă mă interesează.
Nu l-ai lăsat să te sărute.
Nu cu gura deschisă.
Asta-i fata mea. Bravo ţie.
Asta înseamnă că l-ai lăsat să te sărute cu gura închisă?
Scuze. Bine. În regulă.
Tu ce îi spui când el te strigă aşa?
Eu îi spun faţă de băşină sau că-i pervers sau ceva ce să însemne că îi penibil.
Dragă, trebuie doar să-l ignori.
El nu există. Nu îl vezi, nu îl auzi.
E doar un nimic. Nu este acolo.
Iar tu eşti prea matura...
că măcar să îţi pui mintea...
cu un băieţel că el.
Glumeşti.
Nu. Tot ce vrea el, e atenţie.
Prima dată când nu o va primi, va încerca apoi mai tare...
iar apoi va deveni fustrat şi va renunţa.
Deci îl voi ignora. Voi tăcea din gură.
Crezi că Isabel ar face aşa?
Vreau să spun că, e mai tânără. Poate ea îşi aminteşte cum să fac asta.
Deci asta va funcţiona?
Iubire.
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
A sosit timpul să pleci în L.A.?
Nu, e noapte. Şi ninge.
Am chemat un babysitter pentru Ben.
Vrei să vii într-un loc special cu mine?
Acum?
Da.
Bine. Doar tu şi cu mine.
Nu voi uita niciodată peisajul acesta.
Niciodată să nu spui niciodată.
Păi, există o portiţă. Poţi să spui 'niciodata, niciodata'...
dacă crezi asta destul să o spui de două ori.
Îmi voi aminti mereu, mereu.
Promiţi, promiţi?
Mutaţi căruţa la capătul străzii şi începeţi din nou.
Toată lumea să se mişte în continuare.
Întoarce-te înapoi la început.
1:45.
Vrei un obiectiv?
Merci, tuturor! Cu asta am terminat!
Mulţumesc pentru o zi superbă, oameni buni.
E 1:45. Ţi-am spus, trebuie să merg după Anna şi Benjamin.
Trebuie să termini.
E totul pe film. Ia filmul şi strânge echipamentul.
Asta e cel mai important client al meu.
Acestor clienţi le trebuie opţiuni. Le trebuie varietate.
Am pozat din 20 de unghiuri diferite. Vor avea destulă varietate. Crede-mă.
Nu am.
Ce vrei să spui?
Spun că eşti cel mai bun fotograf pe care îl am.
Probabil cel mai bun cu care am lucrat vreodată.
Dar în ultimele 2 luni, munca ta nu mai e la fel de bună.
E încă bună, dar ţi-ai pierdut îndemânarea.
Concentrarea ta.
Devotamentul.
Şi atitudinea ta e foarte dezamăgitoare.
Ai şansa să-ţi alegi cariera acum.
Dacă pleci acum, va trebui să te concediez.
Îmi pare rău că gândeşti aşa.
Fir-ar.
E în regulă. Nu-ţi fă griji. Totul va fi bine.
Hei, copii.
Scuze că am întârziat.
Hai Benjamin. De ce nu te duci să stai în maşină, amice?
- Să nu pleci de aici. - Nu voi pleca.
Ce s-a întâmplat?
Mai ţi minte băiatul acela despre care ţi-am povestit, Brad Kovitsky?
S-a purtat foarte urât cu mine în ultima vreme, şi mama mi-a spus să-l ignor.
Deci astăzi aşa am făcut.
Ştii cum mi-a spus?
Mi-a spus 'Frosty tarfa-zapezii'. În faţa tuturor.
Bărbaţii pot fi nişte ticăloşi.
Da, aşa e.
E cumva bastardul ăla mic de care zici? Mi-ar plăcea să-i dau vreo două.
Nu, mama lui vine după el întotdeauna la timp.
Am o idee.
Nu, merci. Nu am nevoie de un sfat de la mama vitregă.
Îmi dau seama cum statul aici în frig şi pe zăpadă, plângând...
pare o idee mai bună decât ascultând-o de...
mamă vitregă.
Dar pentru puţin, să uităm de titlul de mamă vitregă.
Mi se pare că ai o opţiune: Poţi să pretinzi că eşti un adult...
sau chiar să fii unul.
Deci...
stai aici în frig, plângând...
de una singură, său...
faci ceva în privinţa asta...
împreună.
A plânge.
A face ceva.
Ce alegi?
A face ceva.
Putem începe prin a acoperi negul meu de mamă vitregă?
Bănuiesc că se vede tare.
Derbedeule.
E frig. Să mergem.
Benjamin ne va duce acasă.
Bine, haide! Haide! Haide!
Săptămâna viitoare, după ore...
te duci la el...
cu atitudine.
Mai auzit?
Şi îi spui:
'Asculta, sula-flescaita...
pentru că nu-ţi voi spune decât odată: Pe cât eşti de jalnic...
în a cunoaşte cu adevărat ce îşi doreşte o femeie...
nu îmi voi pierde timpul cu un ratat...
care nici nu ştie ce înseamnă felaţie.'
Ce înseamnă?
E o chestie dezgustătoare şi nici măcar sexy...
pe care am auzit-o descrisă într-un film la care nu te-aş duce niciodată.
Dar e real.
Acum...
momentul decisiv:
Te întorci şi pleci...
apoi...
te întorci...
şi spui:
'Baiatul cu care mă întâlnesc e la liceu...
şi trebuie spus asta...
râde de numai poate, de fiecare dată când discutăm despre tine."
Dar nu ştiu pe nimeni la liceu.
Va fi un băiat potrivit...
în faţa şcolii tale, luni la ora 2:30 cu...
o bicicletă foarte scumpă.
Şi el va arăta foarte bine, chiar dacă va trebui să apelez la serviciile unei escorte.
Am avut cea mai proastă zi.
Până acum.
Şi eu.
United Airlines anunţă sosirea Zborului 86...
venit din Los Angeles.
Pasagerii din avion pot fii întâmpinaţi la poartă numărul 12.
Vă voi aduce bagajele.
Taxiul e chiar acolo.
Surpriză!
De ce e într-un scaun cu rotile?
A călătorit foarte mult. E obosită. Du-te şi îmbrăţişeaz-o. Fii blând.
Uită-te la omul ăsta.
Să mergem acasă.
- Bun venit înapoi. - Merci. Ce surpriză plăcută.
Hei, lasă-mă să ies!
Fratele tău trebuie să iasă.
Scuze.
Fac şi eu parte din familie.
- Ce faci? - Avem o surpriză pentru tine.
Nici gând.
- Ce-i? - Nu îţi putem spune. E o surpriză.
Haide, spuneţi-mi.
- Ben, spune-mi. - Nici gând!
- Haide. Spune-mi. - Nici gând.
Închide ochii.
Scara.
Aproape am ajuns. Nu-ţi deschide ochii.
Doar puţin?
Dumnezeule!
Intră! Intră!
În regulă, eşti gata? 1, 2, 3...
Deschide-i!
Nu e grozav?
Isabel le-a făcut.
Lucrez la un proiect de Crăciun pentru Ben şi Anna...
şi nu sunt poze recente cu mine şi cu copii.
Mă gândeam...
dacă ne-ai putea face câteva.
Sigur. Mi-ar face plăcere.
Merci.
Hei, aşteptaţi-mă. Aşteptaţi-mă şi pe mine!
Opriţi-vă pentru o secundă.
Minunat!
Perfect.
Benjamin, asta e o expunere uimitoare de călărie.
Haide, cal leneş ce eşti, ridică-te!
"Într-o zi, 5 bărbaţi au venit cu nişte palari ridicole...
să alega cel mai mare, mai rapid, şi mai rău taur să se lupte...
în coridele din Madrid. "
Bună, mama!
Eşti bine?
Haide.
Aproape.
Păi, aproape că n-ai picat. A fost prima dată când a căzut.
Grozavă căzătură.
Vrei să mai încerci o dată?
Uitaţi-vă aici. Toată lumea.
Zâmbiţi!
Te întorci?
Mai mult?
În regulă!
Du-te. Te urmăresc.
Ben a fost născut în 2 ore, la dus la sân...
şi s-a stabilit acolo pentru următoarele 4 zile.
Mereu cu acesta...
expresie răutăcioasă pe faţă. De parcă ar ascunde un secret sau ceva.
Şi...
pătura lui...
mereu arată ca o mantie. Chiar şi asistentele au spus asta.
Îi place să audă acea poveste de mai multe ori.
Despre cum el să născut să fie magician.
Şi ea?
28 de ore.
Doctorii au vrut să mă opereze şi s-o scoată.
Dar ştiam că va ieşi când va veni vremea. Aşa este ea.
Nu o poate nimeni grăbi.
Am să ţin asta minte.
Nu a funcţionat, nu?
Îmi pare rău.
Ai făcut tot ce ai putut.
Mai există şi alte opţiuni.
Este un tratament în Paris, unul în Elveţia, amândouă sunt recomandate...
Merci, dar...
Dar cred că vreau să-mi petrec timpul...
acasă cu familia mea.
Crăciun vă veni înainte să-ţi dai seama.
- Am crezut că poate ai nevoie de aşa ceva. - Am nevoie. Arată grozav.
Încă puţin.
Bine.
Cred că e bine. Stop.
Perfect.
Miroase minunat.
Merci.
Ce ne facem fără tine?
Veţi fi în regulă.
Eşti un tată minunat.
Dar niciodată nu...
Nu ţi-am dat ocazia să-ţi dai seama de asta.
Mulţumesc.
Crăciun fericit.
Cât despre jalnica ta cunoaştere în cea ce îşi doreşte cu adevărat o femeie...
nu îmi voi pierde timpul cu un ratat...
care nici nu ştie ce înseamnă felaţie.
Bravo.
Şi băiatul cu care mă întâlnesc...
e la liceu, şi trebuie spus lucrul acesta...
de fiecare dată când vorbim despre tine, râde de numai poate.
Da, sigur.
Nu mă crezi? Stă chiar acolo.
Nici gând.
Păi, şo crezi.
Eşti tare, Anna! Eşti tare!
Ai dat-o în bară!
Ratatule!
- Ce faci aici? - Îmi iau copii de la şcoală.
Cine e ăla?
Arată că tipul acela ce face reclamă la lenjerie pentru Calvin Klein.
Îmbrăcat complet pentru Ralph Lauren.
E un ratat!
Dobitocule!
A funcţionat, a funcţionat, a funcţionat!
Ai văzut ce faţă a făcut Brad? Mulţumesc frumos!
Bine. 'Puta-flescaita' ştiam.
Dar ce înseamnă 'felatie'?
Nu contează. Nu i-am explicat ce înseamnă.
Dar eu voi trebui să explic asta celor 20 sau 30 de părinţi ce vor suna...
în următoarea jumătate de oră.
Dă-le numărul meu.
Cred că vor vrea să discute cu mama lui Anna.
Ce te îngrijorează? Că vei arăta prost la şedinţa PTA?
Aperi cea ce ai făcut?
- Cum să nu. - Ai învăţat copilul meu cuvinte urâte.
Ai făcut-o să mintă în privinţa acelui manechin.
Şi a funcţionat de minune.
Şi tu ai devenit un erou, şi eu am devenit o ticăloasă.
În principiu, ai învăţat copilul meu...
că sunt o ratată...
căruia nu-i pasă de durerea ei.
- Nu asta am încercat să fac. - Asta ai făcut.
Ai crezut că eu nu ştiu cuvinte urâte pentru acel ratat?
Crezi că nu puteam să-i zic şi eu nişte chesti urâte?
Nu i le-ai spus.
Eu cred, că într-o criză, ai ocazia să înveţi câte ceva.
Asta-i profund.
A fost o minciună.
Câştigatul fără demnitate sau graţie nu înseamnă câştigat.
Trebuie să-şi dea seama cine este, pentru a face faţă presiuni ce va fi asupra ei...
şi să-şi urmeze propiul drum.
Nu îşi urmă propriul drum.
Urma drumul tău.
Asta înseamnă să fi părinte, fetiţo.
Se roagă de tine să le spui cum să facă lucrul bun.
Mai mult ca sigur, asta ai făcut şi tu.
Şi data viitoare când se va mai întâmplă ceva, şi miza va fi mai mare...
îşi va aminti cât de uşor a fost acum şi ce bine să simţit.
Şi îşi va apăra interesele. Doamne, ce am făcut?
Ai transformat-o în persoana ta.
Despre asta era vorba.
Numai despre asta este vorba.
De unde să ştii tu despre ce este vorba?
Nu ai fost aici de la început...
ingrijorandute zilnic că decizile pe care le iei...
vor influenţa oamenii care ei vor deveni.
Şi tu nu eşti cea ce vreau ca şi copii mei să devină.
Nici eu nu vreau asta.
Nu este vorba despre mine sau tine. E despre ei.
Şi crede-mă, mă străduiesc.
Şi mă interesează...
doar binele lor.
- Doreşti să bei ceva? - Patron, te rog. Dublu.
Ce să întâmplat?
Anul trecut, l-am pierdut pe Ben.
Ce?
În supermarket.
Minţi.
E adevărat.
E imposibil. Nu l-ai putea lăsa copilul acela nici măcar o secundă.
Ba, l-am lăsat.
Ben nu mi-a spus niciodată.
Îşi aminteşte doar că l-am găsit.
De ce nu mi-ai spus?
Ştii de ce.
Nu am vrut niciodată să fiu o mamă.
Păi, să împart lucrul acesta cu tine e altceva.
Să fiu doar eu mama pentru tot restul vieţi mele...
mereu să fiu comparată cu tine...
Eşti perfectă.
Te venerează.
Nu vreau să-mi amintesc peste 20 ani...
ştiind că altcineva ar fi făcut lucrul acesta mai bun.
Ar fi făcut mai bine.
În felul în care eu nu pot.
Ce am eu şi tu nu?
Eşti Mama Natură reîncarnată.
Eşti la modă şi tânără.
Tu călăreşti cu Anna.
Ai să înveţi.
Ştii fiecare poveste.
Fiecare rana.
Fiecare amintire.
Toată fericirea vieţi lor e în tine.
În fiecare clipă.
Nu înţelegi?
Uită-te în vitor la nunta Anei.
Sunt într-o cameră...
singură cu ea.
Fixându-i voalul.
Infoindui rochia.
Spunandui...
că nicio femeie nu a arătat atât de frumos.
Şi frica mea e...
că se va gândi:
'As vrea ca mama mea să fie aici.'
Şi frica mea e...
că nu va fi.
Dar adevărul e...
ea nu trebuie să aleagă.
Ne poate avea pe amândouă.
Să ne iubească pe amândouă.
Şi ea va fi o persona mai bună datorită mie...
şi datorită ţie.
Eu am trecutul lor...
şi tu poţi avea vitorul lor.
Copii, e Crăciun!
Treziţi-vă!
Sper că e un porumbel alb.
Trebuie să fie un porumbel alb.
Hark, am auzit sunetele scoase de Benjamin.
Trebuie să ne ducem şi noi până nu deschide el toate cadourile.
Ai puţină răbdare.
Pot să-mi deschid cadourile acum?
Mama voastră vrea să vă duceţi mai întâi sus şi să deschideţi cadourile cu ea.
Apoi vom deschide cadourile de acici, bine?
Bine. Eu primul.
Crăciun fericit.
Scumpule, cred că acest cadou are numele tău pe el.
O mantie adevărată de magician.
Grozav!
Vino aici, te ajut eu.
Ai văzut ce are peste ea? Ai apucat să vezi?
Poze cu mine şi cu tine.
Şi asta de aici?
Ai văzut-o pe asta?
Asta e prima noastră poza oficială între noi doi ca şi un cuplu.
O vezi?
Ai ştiut că voi arăta bine de la început?
Toată lumea din spital vorbea despre tine. Glumeşti?
Dar frumuseţea asta era dincolo de ce mi-am imaginat.
Eşti pe moarte?
Ce crezi?
Da.
Atunci nu te voi mai putea vedea.
Păi, nu ai să-mi mai vezi corpul, dar...
Ştii cum o omiga devine altceva?
Un fluture.
Trebuie doar să te gândeşti la mine...
ca şi cum aş zbura undeva.
Şi, desigur, magicianul...
ştie secretul...
că doar pentru că nu vezi ceva...
nu înseamnă că acel lucru nu există.
Deci s-ar putea părea că nu mai sunt...
magicianul ştie mai bine.
Deci unde vei fi?
Aici.
Aici, în interiorul magicianului.
Pot vorbi cu tine când sunt acolo?
Mereu.
Nu vei auzi vocea mea, dar înăuntrul tău...
vei şti ce vreau să spun.
Nu e destul.
Binenteles că nu e, pentru că nu e totul.
Şi noi vrem totul, nu?
Dar mai avem un lucru.
Unul dintre cele mai importante lucruri pe care le vom avea mereu.
Ştii care e acela?
Visele noastre.
Încă ne putem întâlni în visele noastre.
Putem vorbi unul cu altul acolo...
şi să ne plimbăm împreună în vara...
şi în iarna, şi pe ploaie...
şi pe soare...
şi pot veni după tine şi putem merge să zburăm.
Nimeni nu te iubeşte cum te iubesc eu.
Nimeni nu o va face.
- Ţi-am adus ceai. - Crăciun fericit, iubito.
Crăciun fericit.
Uite ce mi-a făcut mama.
Mă duc să le arăt lui tata şi lsabel.
- Poftin. - Mulţumesc, dragă.
Te vei asigura că tata să ştie cum să-mi facă nod dublu...
la tenesi când mă duc la scoală dimineaţa?
Da.
Merci.
Acela e al tău.
E o pătură.
- Şi sunt pozele cu noi pe ea. - Pune-o acolo.
E ca un album foto cu care poţi să te încălzeşti.
E atât de frumoasă. N-am mai văzut aşa ceva până acum.
Vezi calul de aici? Şi medalile pe care le-ai primit?
Îţi aminteşti de rochia asta care nu mai vroiai să o dai jos când erai la grădiniţă?
Îţi aminteşti?
Primul tău pas. Uitate la piciorul tău.
Uitate la obrăjori aceia plinuţi. Uitate la tine.
Eşti speriată?
Puţină.
În principiu, eram speriată...
pentru tine...
dar nu mai sunt pentru că ştiu că vei fi în regulă.
Nu vreau să-mi iau rămas bun. Îmi va fi atât de dor de tine.
E în regulă.
Scumpo. E în regulă.
E în bine să-ţi fie dor de mine. E bine.
Poate să-ţi fie dor de mine...
şi mă poţi lua cu tine.
Poţi.
Şi când ai probleme...
îţi voi fi alături.
Când te vei îndrăgosti, îţi voi fi alături.
Poţi.
Adică, aşa...
trăiesc oameni la nesfârşit.
Pentru că cineva îşi aminteşte de ei.
La absolvirea ta...
şi la nunta ta...
şi când vei avea copii tăi.
Să îţi aminteşti de mine, bine?
Mereu, mereu şi mereu.
Ai făcut viaţa mea...
atât de minunată.
Să îţi aminteşti şi de asta, bine?
Mamă! E atât de mişto!
Vezi ce ai primit, Ben.
Care-i problema? Pari puţin dezamăgit.
Nu, totul e minunat, mama.
Îmi plac cadourile mele.
Hei, copii!
Se pare că am uitat un cadou.
Are numele tău pe el, amice.
Abracadabra!
Ce colivie minunată.
E goală.
Să mai încercăm o dată.
Cred că de data acesta...
tu ar trebui să spui cuvintele magice.
Abracadabra! Allakazam!
Allakazoom. Bum!
A funcţionat!
De ce nu treceţi cu toţi pe canapea pentru o poză?
Scumpule, poţi să pui colivia pe podea?
Eu mă voi instala aici.
Când ajung la 3, vreau să văd nişte zâmbete mari de Crăciun.
1...
2...
3.
Excelent.
Bine. Acum să facem o poză cu toată familie. Isabel.
Bine. Staţi puţin să-l resetez.
Pregătiţi-vă.
Traducerea şi adaptarea MIHAI POP
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania