sincronizarea mandeajupanu
Din timpuri străvechi,
berzele aduceau bebeluşii.
Din locul lor înalt de pe Muntele Berzelor.
Pentru ele era o onoare şi un privilegiu ca să slujească.
Era datoria noastră, convingerea noastră de bază,
forţa de propulsie din venele noastre.
Nu era mereu uşor.
Asta era provocarea noastră.
Asta era datoria noastră sacră.
Indiferent cât de dure, imposibile,
brutale, crâncene, inumane sau sălbatice,
noi triumfam în faţa dificultăţilor.
Te-am prins.
Slavă Domnului că nu mai facem asta.
Uite! Acolo!
Problema era că aveam marfa greşită.
Noile noastre telefoane!
Din fericire, acum berzele livrează pachete pentru cornerstore. Com.
Da.
Arăţi bine, omule.
Îl ador pe tipul ăsta.
O aterizare perfectă.
Eşti cel mai tare!
Ce? Al milionulea pachet? Nu e posibil.
Credeam că sunt la al douăzecilea.
- Vei sărbători, Junior? - Ştii ce? Ai dreptate.
Ar trebui să sărbătoresc. Ce faceţi în weekend? Sunteţi liberi?
Eu şi soţia sărbătorim încă o aniversare.
- Merg la meciul băiatului în weekend. - Reuniune de familie.
Vine toată familia.
Voiam doar să confirm că sunteţi ocupaţi. Am presupus că sunteţi, şi aşa e.
Dacă intervine ceva, daţi-mi de ştire. ♪
Felicitări, frate.
Mersi, porumbel Toady.
Fii atent ce prietenă am. E în Canada.
A migrat. N-am inventat-o.
- Bine. - Uită-te la ea.
Uită-te la ea. E adevărată, frate.
- Grozav. - Aţi auzit ce-a păţit Roger?
Dumnezeule! Eşti teafăr?
Salut, frate!
Ce? Bine. V-am povestit de prietena mea?
Şeful vrea să te vadă.
Hunter vrea să mă vadă?
În regulă. Concentrează-te, Junior.
"Deci tu eşti Hunter? Cu ce te ocupi mai exact?"
Nu, nu-mi place.
"Hunter, îmi pare bine de cunoştinţă!"
Nu, sună ca un robot. Spune-o normal.
"Îmi pare bine!" Ce nu-i în regulă cu mine?
Junior!
Hunter.
Ştii de ce mi-am construit biroul în totalitate din sticlă,
deşi păsările nu văd sticla?
Nu ştiu.
E o mutare grozavă.
În urmă cu 18 ani am salvat Allstorks,
renunţând la bebeluşi şi întrând în livrarea de colete.
Lunea asta, la Storkcon, consiliul o să anunţe că mă vor avansa.
Voi fi numit preşedinte. Ceea ce înseamnă că tu vei fi numit... ♪
Şef.
Tare. Foarte tare.
Priveşte-ţi domeniul cu ochii larg deschişi.
- Mai larg. - Îmi place.
Cum poţi fi şef, dacă nu poţi să te uiţi la el?
Dacă orbesc, a meritat.
Ştii care e cel mai greu lucru atunci când eşti şef?
- Să te holbezi la soare? - Nu, asta-i uşor.
Dacă să fii un şef prietenos sau un şef ciudat şi distant?
Mereu să fii ciudat şi distant. Ce-i cu tine?
Scuze.
Nu. Ci să ai de-a face cu asta.
Orfana Lalea? Nu înţeleg.
Ştii de ce n-am mai livrat bebeluşi?
Pentru că sunt multe alte căi prin care poţi lua bebeluşi?
Da. Dar asta nu-i toată povestea.
În urmă cu 18 ani, când încă mai livram sugari,
o barză pe nume Jasper a luat-o razna şi a încercat să păstreze un bebeluş.
Emiţătorul Lalelei s-a spart.
Adresa ei a fost distrusă aşa că n-am mai putut s-o livrăm.
Bebeluşul meu.
Atunci mi-am dat seama că nu e niciun viitor
în livrarea de bebeluşi.
Orfana Lalea tocmai a împlinit 18 ani,
ceea ce înseamnă că o putem elibera, în sfârşit,
şi s-o ducem înapoi în lumea oamenilor.
- Dar nu ne face probleme. - Serios?
Uite graficul nostru cu profituri.
- Ce-mi place un grafic cu profituri bun! - Şi mie.
Vârfurile sunt atunci când Lalea e în vacanţă, doarme sau e răcită.
Văile sunt atunci când încearcă să ajute.
Super. O s-o eliberez. Consideraţi-o eliberată.
- Şi dacă nu vrea să fie eliberată? - Concediaz-o!
- Ziceam s-o concediezi. - Serios?
Singurul lucru pe care trebuie să-l faci ca să fii numit şef luni
e s-o eliberezi pe orfana Lalea.
Dacă n-am vorbit destul de clar, am vrut să spun s-o concediezi.
Da, domnule, mă ocup imediat.
Am citit printre rânduri şi v-am auzit deschis.
Scuză-mă. Orfana Lalea?
Junior?
- Cu mine vorbeşti? - Da. Orfana Lalea?
Niciodată nu vorbeşti cu mine.
Asta se va schimba începând de azi, orfană Lalea.
Poţi să-mi spui doar Lalea, "orfană" e dureros.
- Vreau să-ţi pun o groază de întrebări. - Coboară şi putem discuta toată ziua.
Bine, aşa voi face.
La fel vor face şi prietenii mei. O să zburăm până jos.
Ce? Nu, nu. Aia e o prepeliţă, un emu, un pui de găină. Ele nu pot să zboare.
Da, până acum.
- Ne ajută să ne împlinim visele. - Aşa e, Dougland.
O ştii prea bine.
Tot o victorie personală va fi dacă folosiţi găleata.
Bine. N-o să folosim găleata.
- Ce? - Lalea nu se integrează.
Noi suntem la fel, iar ea e o ciudată.
- Asta nu-i frumos. E... - A avut o viaţă grea.
Bine...
O să fie grozav, prieteni.
Numărătoarea inversă.
Trei, doi, unu...
Funcţionează! Zburăm!
Da, da!
Da!
Vreau să bag viteză!
Nu! Dougland, stai!
Nu, nu!
Asta-i cea mai tare zi din viaţa mea!
Zbor!
Ăsta e momentul meu!
Dougland, nu!
Dougland, nu! ♪
Cum de visele mele au luat o turnură atât de îngrozitoare?
Te-am prins!
Cad.
Nu, nu, nu!
O, Doamne!
Asta nu-i atât de rău.
Îmi pare nespus de rău.
Nu mă integrez nicăieri. Nu vreau decât să ajut.
O, Doamne!
Lalea. Am veşti pentru tine.
Înainte să-ţi termini ideea,
faptul că ai venit să-mi urezi "La mulţi ani!" e cel mai frumos lucru.
E ca un curcubeu.
Deci îţi mulţumesc. E foarte frumos din partea ta.
Scuze, te-am întrerupt.
Ce voiai să-mi spui?
O, Doamne! Am veşti minunate pentru tine.
Ai fost eliberată.
Ce înseamnă asta?
Păi, înseamnă că eşti...
Concediată.
Ce?
Eşti c...
Eşti bine?
Scuză-mă. Eşti conce...
Eşti conce... fantastică.
Vorbeşti serios?
Pentru că tocmai am aruncat în aer mare parte din fabrică.
Da, ce răsturnare de situaţie!
Înseamnă...
Vei fi responsabilă de propriul tău departament.
Eşti noua şefă de la departamentul de sortat scrisori.
Nici nu ştiam că încă mai primim scrisori.
Primim.
- Şi acum tu eşti responsabilă de ele. - Da! O să fiu cea mai bună.
- Aşa e. - Da!
O să fii foarte tare. Care e cea mai importantă regulă?
- Livrează întotdeauna. - Greşit. Să nu pleci din sala asta.
Mereu am crezut că e ceva de genul: "putere, determinare".
Nu. Cea mai importantă regulă e să nu părăseşti camera asta.
Bine, dacă asta...
Plictisită, plictisită.
Aşadar... cum a fost drumul până aici?
Am mers cu găleata.
Şi eu. Ce aglomerată a fost!
Da.
- Aţi auzit de Steve şi Gloria? - Ce?
Am auzit că sunt împreună.
- Nu! - Da.
Glumeşti?
Vorbiţi despre noi?
Sper că nu vorbiţi despre noi. Ţi-am spus asta în particular.
N-o supăraţi, e iubita mea.
- Nu! Am spus-o cu voce tare! - Nu trebuia să zici nimic.
Îmi pare rău, s-a aflat.
Nu!
Bârfiţi? Nu e permisă bârfa. Duceţi-vă la resurse umane.
V-am chemat pentru că am auzit avem probleme. Şi e important să...
- Ea a început. - Cum îndrăzneşti?
Cum îndrăzneşti tu?
Cum îndrăzniţi amândouă? Sunteţi concediate!
- Nu poţi să mă concediezi. - Tocmai am făcut-o.
- Stai! Îmi pare rău, n-am vrut. - Îmbrăţişare de grup.
Îmbrăţişare de grup.
Mă îmbrăţişez pe mine însămi. Bine.
Să-mi scrie cineva o scrisoare!
Răspunde Comandant Ninja. Sunt Astronaut Cowboy Agent Nate. Terminat.
Comandant al echipei Ninja, eşti pe poziţie? Sunt pe cale să atac.
Putem să facem asta, n-o să fie o problemă.
Doctor Le Îngheţ.
Poate că m-ai depăşit numeric cu 7000 la 1, dar n-ai luat în cont un lucru.
Nu sunt singur.
Forţă Ninja, atacă!
Forţă Ninja?
Nu!
Ăsta e sfârşitul.
Forţă Ninja. Spune-i soţiei mele că am iubit-o.
- Imobiliarele Gardner. Henry... - Şi Sarah...
- Gardner. - Gardner.
Casa noastră nu e un cămin fără un Gardner.
Comandant Ninja, unde ai fost?
Puteţi aştepta o clipă?
Mi-ai promis că în după-amiaza asta îl doborâm pe doctorul Le Îngheţ.
N-ai apărut, iar acum controlează mare parte din Europa de Vest.
Tensiunile etnice sunt în creştere.
Da... O să terminăm după apelul ăsta, da?
- Vorbeşti serios? - Încă cinci minute.
Apoi ne oprim.
- Promitem. - Promitem.
Niciodată nu ne oprim, asta-i promisiunea familiei Gardner.
Nici măcar pentru cinci minute.
- Uite o reclamă de-a noastră. - Ştii ce spune?
Niciodată nu ne oprim.
Niciodată nu ne oprim!
Uite un indicator de stop. Ne oprim. La el ne oprim.
Te iubesc, frate!
E ca şi când suntem cei mai buni prieteni şi locuim împreună.
Şi facem profit.
Profitul pe care o să-l obţii de pe urma acestei case, Kyle...
Asta spuneam...
Mamă, tată, m-am hotărât că vreau un frăţior.
- Scumpule poţi să... - Poţi aştepta o clipă?
Cred că ne e bine aşa cum suntem acum.
De ce nu pot avea unul? Hai să uşurăm situaţia.
De unde luăm unul?
De ce râdeţi şi nu-mi răspundeţi?
Pe mine de unde m-aţi luat?
Care e gluma?
Bine, e o senzaţie foarte ciudată în maşina asta.
Scumpule, e foarte drăguţ din partea ta.
Dar te avem pe tine şi eşti tot ce ne trebuie.
Aşa e.
Nu, nu, nu te simţi prost. Poţi să ne suni oricând.
- Sună-ne dimineaţă, prânz sau seară. - În weekend, de sărbători.
Răspundem la telefon de Crăciun.
- Serios? - Da, poţi să ne suni de Crăciun.
Berze Vrei un bebeluş? Scrie o scrisoare.
POŞTĂ
LIVRAREA Livrarea e rapidă şi uşoară.
SCRIE AZI SCRISOAREA
Dragă Serviciu de Livrare al Berzelor,
Numele noastre de adulţi sunt Henry şi Sarah.
Suntem părinţii adulţi al unui fiu perfect pe nume Nate.
Chiar merită un frăţior.
În calitate de adulţi, credem că ar fi iresponsabil
ca acest bebeluş să n-aibă aptitudini de ninja.
Cu sinceritate, părinţii adulţi Henry şi Sarah Gardner. Virgulă, adulţi.
Nu Nate!
P. S.
Trebuie să aibă aptitudini ninja.
Am nimerit-o.
La mulţi ani, dragă Lalea! La mulţi ani!
Mulţumesc mult, prieteni.
Nu crezi că Junior te-a pus aici ca să nu-i stai în cale.
Sheryl, nu-i corect, de ce ai spune asta?
Nu mă pot abţine, sunt prietena ta sinceră.
N-am mai făcut asta până acum, dar o să te rog să pleci.
O scrisoare!
Pentru Departamentul H. I. Nu-l ştiu.
A spus că regula numărul unu e să nu plec.
Dar, dacă nu livrez scrisoarea, n-o să-mi fac datoria.
- Îţi ţin eu locul. - Bine, mersi.
Am veşti excelente. M-am ocupat de problema Lalelei.
Minunat.
Luni totul va fi al tău.
Nicio greşeală majoră. ♪
- Ştii ce vom face când vei fi şef? - Nu. Spune-mi.
Vom face grătare împreună.
Vom arăta spre lucruri împreună, vom face team building împreună,
vom purta costume împreună.
Nu vei mai fi niciodată singur pentru că Cornerstore e familia ta.
- Ce? - Şi eu voi fi ca un tată.
Iar tu vei fi ca un fiu.
Fiul meu angajat.
Nu, nu, nu, nu!
Cum se opreşte chestia asta?
De ce sunt atât de multe ecrane?
Opriţi-vă!
Eşti pe cale să primeşti tot ce ţi-ai dorit vreodată.
Bună discuţia, Hunter.
Ce prost sunt! Trebuia s-o concediez. De ce n-am făcut-o?
Lalea.
Bună!
Bună! Ce cauţi în afara sălii? Ţi-am zis să nu o părăseşti.
- E în regulă, îmi ţin locul mie însămi. - Ce?
Bine. Trebuie să plecăm de aici.
Vino. Trebuie să plecăm acum.
Junior, mi-ai spus să fac un lucru şi nu te voi dezamăgi.
- Livrează întotdeauna! - Stai!
- Asta-i fabrica de bebeluşi! - Asta e... fabrica de bebeluşi?
Nu!
- Ne vedem! - De ce ai făcut asta?
- Eseu, Lalea! - Nu mai sărbători.
Cred că trebuia s-o pui acolo.
Ai dreptate, am greşit.
Haide. De ce n-am distrus locul ăsta mai demult?
Dumnezeule! Nu-mi vine să cred ce văd! Vezi toate astea?
Junior, maşinăria asta e uimitoare!
OPRIRE DE URGENŢĂ
De ce au pus butonul acolo?
Haide!
- S-a oprit? - Aşa cred.
Eşti bine? Aripa ta arată puţin... deformată.
Aripa mea n-are nimic. E cum nu se poate mai bine.
Asta n-arată bine.
Hai să mergem. Locul ăsta e periculos.
Ce e aia?
- Ce e? Ce se întâmplă? - Mamă, tată.
Berzele îmi aduc un frăţior!
- Pare un vis frumos, amice. - Hai înapoi la somn, dragule.
Asta-i cea mai bună zi din viaţa mea!
Asta-i cea mai proastă zi din viaţa mea! Hunter o să mă omoare!
- De ce nu spunem cuiva? - Ai înnebunit?
Dacă află cineva despre asta sunt mort.
Speranţele mele de a deveni şef sunt spulberate.
Nu, nu, nu, nu!
Haide!
Care-i treaba?
- Salut, porumbel Toady! - Salutări!
Frumoasă chestie de metal, frate. E un nou tip de ambalaj? Ce-i în ea?
- Acadele. - Nişte benzină.
Super, frate. Aţi văzut meciul de aseară?
- Da, a fost un meci grozav. - Au jucat excelent!
- Păcat de ultimul sfert. - Da, a fost păcat.
Foarte nasol.
Dar cu puţinul timp de la sfârşit, am scos-o la capăt.
- Absolut. - Da.
Doar ca să pierdem din nou în ultima secundă.
- Ce dezamăgire! - A fost la mustaţă.
- Doar ca să recuperăm din nou. - Cea mai bună zi din viaţa mea.
- Doar ca să pierdem. - Cea mai proastă zi din viaţa mea.
- Doar ca să recuperăm din nou. - Un meci nebun.
Doar ca să pierdem din nou.
- Ce meci! Ne vedem mai târziu. - Pa!
Super. Nu-i mare scofală.
Stai puţin.
N-a fost niciun meci aseară.
Ce nai...
Hai să mergem în atelierul meu. O să fim în siguranţă acolo.
Bine. În regulă. Totul o să fie bine.
Trebuie doar să nu ieşim în evidenţă, da?
Dacă vede cineva o barză cu un bebeluş,
şansele mele de a fi numit şef sunt distruse.
- Ce faci? - Vreau să văd bebeluşul.
Nu, nu, nu. Nu trebuie s-o deschidem.
Dacă te uiţi la el, drăgălăşenia bebeluşului poate să-ţi distrugă viaţa.
Îţi aduci aminte de Jasper?
Încerc să-mi aduc aminte, dar nu pot...
Eşti ironică pentru că ţi-a schimbat cursul vieţii.
- Aşa e. - Da.
Ce-i asta? ♪
În regulă, Storkcon e luni. Azi e vineri.
Dacă îl livrez până atunci, pot fi numit şef.
Familie Gardner, vin!
- Dar ai aripa ruptă. Nu poţi... - Fă un plan?
Urmează-l. Livrează întotdeauna!
N-o să mai zbor niciodată.
Ce-i ăla?
- Ce anume? - Ăla de acolo.
Ăla? Nimic.
- Arată ca un avion. - E un avion, presupun.
Grozav. Îl folosesc.
Mi-a luat destul de mulţi ani să-l fac.
- Toţi au condus spre acest moment. - Îl păstrez pentru altceva.
Pentru ce?
Pentru ce voiai să-l foloseşti?
E visul meu să livrez pachete pentru cornerstore. Com.
Uite, puştoaico, acum e şansa ta.
- Nu ştiu ce să zic. - Da.
Nici nu ştiu dacă zboară.
Ştii ce? Da, poţi să-l foloseşti. Hai să livrăm bebeluşul.
- Eşti sigură? - Păi...
Bine, hai s-o facem.
Hai să-ţi arăt cum se pilotează.
Sunt pasăre.
Sunt destul de sigur că ştiu cum se...
M-am înşelat!
Bineînţeles că ai buton de pilot automat. Are logică.
Ştiam asta. Te puneam la încercare.
Mă testai într-o chestie pe care am construit-o?
- Aşa e. - Scaunul tău e ud?
Da. E urina mea. Am făcut pipi pe scaun când am căzut.
Despre ce mai vrei să discutăm?
Bebeluşul meu.
Cred că o să-ţi placă asta, Becky. Ţi-am găsit una bună.
Da, când am văzut-o, ne-am uitat unul la celălalt şi ne-am mirat.
Asta e a lor, da.
Şi are nevoie de puţine reparaţii, ceea ce ştiu că nu căutam.
Cel puţin nu are nevoie de atât de multe reparaţii încât să te deprime.
- Scumpule poţi să... - Poţi aştepta o clipă?
- E rândul tău. - Ce? Nu, nu e.
- E rândul tău acum. Al tău! - Nu se poate.
Vrei o cameră de refugiu? Bine.
Nate!
Ce?
Nate?
Salut, amice!
- Ce faci aici? - Mă pregătesc.
Corect. Te pregăteşti.
- Pentru ce? - Ca să-mi iau frăţiorul de la berze.
Corect...
Îmi place că şcoala ta încurajează imaginaţia, în locul învăţăturii adevărate,
dar berzele nu mai livrează bebeluşi.
- Ştiu. - N-au mai făcut-o de foarte mult timp.
Tată, nu trebuie să mă ajuţi deloc.
Ai învoire să te duci în casă şi să munceşti.
Doar, du-te.
- Ce? - Hâş. Hâş, tată.
Du-te.
Bine, fie.
Voi ajunge la facultate cât ai zice peşte.
Ce-ai spus?
Nu, doar... munceam.
N-am spus nimic. Ar trebui să...
Ţii minte când eram bebeluş? Zici că a fost ieri.
- Ce? - Ce?
- Asta... - Ce?
Fie.
Tată, o să mai fii idolul meu pentru doar doi ani.
Am auzit-o p-asta. Bine. În regulă, ascultă.
Cinci minute. Doar atât am la dispoziţie. Apoi ne oprim.
Da, cinci minute.
- Cinci minute, apoi... - Ne oprim.
Cinci minute, apoi ne oprim.
Ce?
Pudră?
Pudră de bebeluşi.
Activează puterile porumbelului!
- E o nebunie. Livrăm un bebeluş. - Nu, livrăm un pachet.
Poate că ar trebui să-i punem un nume îl loc să-i spunem "Pachetul".
Nu punem nume pachetului, da?
E foarte simplu. Facem un plan, îl urmăm.
Livrăm întotdeauna.
Apoi ne întoarcem la Storkcon ca să pot fi numit şef de către consiliu.
Ce palpitant! Ce ne putem aştepta de la şeful Junior?
E strict secret.
- Mie poţi să-mi spui. Haide. - O să fie ceva important.
- Cât de important? Ce vei face? - Prefer să nu discut despre asta acum.
- Nu ştii? - Ce?
- Dumnezeule, nu ştii. - Ba ştiu.
Dacă nu ştii, atunci de ce vrei să fii şef?
- Ba ştiu. - Nu ştii.
Râzi, dar te simţi stingher.
- Te enervez? - Nu.
- Ba da. - Nu.
Nici măcar dacă faci aşa nu mă enervezi.
Deci, bună încercare.
Te programez să-mi spui de ce vrei să fii şef?
Îmi plac roboţii, deci e amuzant.
- Ne distrăm împreună. - De ce vrei să fii şef?
- Lasă-mă!
Nu!
Ce amuzant a fost! Era cât p-aci să mori.
Presupun că lecţia pe care am învăţat-o azi e să nu mă întrebi de ce vreau să fiu şef.
Nu?
Mi-a făcut plăcere să vorbim.
Mi-a făcut plăcere.
N-a părut că e prea fericit.
Pachetul va fi livrat în curând.
Cred că ar trebui să verificăm ce face.
- Relaxează-te. - Bine. Da, ai dreptate.
Vezi, pachetul a plâns până când a adormit.
Nu mai suport!
Nu pot să mă abţin. ♪ Trebuie să verific capsula!
Nu!
Trebuie să deschid capsula!
Nu, nu, nu. Întoarce-te!
- Trebuie să verific. - Adună-te!
Pilotează avionul!
O să murim!
Cel puţin bebeluşul a tăcut.
Ţi-ai ieşit din minţi? Plânge un bebeluş şi tu prăbuşeşti un avion?
Eram ocupată cu capsula!
- De ce n-ai pornit pilotul automat? - De ce n-ai făcut-o tu?
Mă panicam!
Ascultă-mă, Lalea. Ai prăbuşit avionul. Ai auzit?
- Bebeluşul e tăcut. - Ai prăbuşit avionul!
- Bebeluşul e tăcut. - E tăcut?
- Ce i-ai spus? - Nu!
Deschide capsula!
Cum se deschide chestia asta?
Ştii ce mi-am dat seama?
Bebeluşul ăsta şi cu mine avem aceeaşi zi de naştere.
Da.
Nu-mi pasă. Ai prăbuşit avionul, nu mai am nevoie de tine.
O să livrez pachetul singur. La revedere.
Ce? Strici echipa?
Echipă? Ce-i cu tine?
Noi doi nu suntem o echipă.
Nu suntem nimic. Nu există niciun "noi".
Asta e numai vina ta. Asta!
Toate astea!
O zi bună, orfană Lalea.
Doar ca să ştii, o să fiu bine.
Sunt cea mai îndrăgită persoană
din tot departamentul de sortare a scrisorilor.
Nu te aud.
- Am spus că sunt... - Aud doar: bla bla bla.
- Dar amestecate cu plânsete. - Nu am spus asta.
- Junior, vino aici. - N-aud ce spui, dar presupun că e jalnic.
Am zis că sunt cea mai îndrăgită persoană...
Jalnic!
Lalea e bătută în cap. E un motiv pentru care nu se integrează.
O să livrez pachetul ăsta şi mă întorc la Muntele Berzelor cât ai zice peşte.
Grozav! Acum sunt înconjurat de lupi!
Ce-o să faceţi? Mă lăsaţi inconştient?
Perfect!
- Pe bune? - Nu vorbesc cu tine. Sunt supărată pe tine.
Nu! Pe bune? Ce mă fac?
Am terminat. Conversaţia asta s-a încheiat.
- Ultimul cuvânt l-am avut eu. - Ultimul cuvânt.
- Eu. - Ultimul cuvânt.
Eu sunt lupul Alfa. O să mănânc chestia asta primul.
Eu voi fi noul Alfa.
Nu. Nu e nevoie pentru un nou Alfa. Eu sunt Alfa.
- Tu! - Tu nici măcar nu eşti Beta.
- Eu sunt Alfa! - Nu, nu eşti!
- Ce s-a întâmplat? - Ce?
- Ce-a făcut chestia aia? - Ce-i aia?
- Unde rămăsesem? - A, da!
O să devorez chestia asta!
O să-i rup braţul.
- Nu i-ai rupt braţul. - Are gust de flori.
Dă-te la o parte.
- Uită-te la tine. Uite ce ai făcut. - Am făcut acelaşi lucru ca şi tine.
- Eşti îndrăgostit? - Da.
- Şi tu eşti? - Da.
De acord, de acord.
Băieţi, chestia asta mică e acum lup!
- Ce-a spus? - Ce? Ce se întâmplă?
Face parte din haită. Îl păstrăm.
Bine, mulţumesc.
Ia te uită. Livrarea e dusă la bun sfârşit. Acum trebuie doar să scap de aici.
N-o duci la părinţii ei adevăraţi?
Bebeluşul nu face diferenţa, pentru că ei sunt prostuţi.
- Bebeluşii nu sunt prostuţi. - Sunt super prostuţi.
Bebeluşii au un nivel înalt de inteligenţă pe care nu-l vom înţelege niciodată.
Zici că eşti un bebeluş care a învăţat să vorbească.
Chiar sunt asta.
Vreau s-o învăţ să meargă în cerc.
- Da. - Înainte să stea întinsă.
- Da, da. - Asta-mi place mult să învăţ pe cineva.
Nu te apropia prea mult sau o sperii.
Bebeluşul râde.
- Da, bravo lui. - Nu...
Îmi cer scuze pentru ce urmează să fac.
Termină!
- Aia-i faţa mea! - Scuze!
- De ce te-ai oprit? - Haide!
Am înţeles planul. Pot să mă prefac.
Bine, bine. Prefă-te.
Staţi puţin. Aşteptaţi. Am o idee.
Imaginaţi-vă cât de tare poate să mă lovească dacă ne daţi jos.
Da, aş putea să-l fac să plângă.
Nu trebuie să dai atât de tare, dar...
Ba cred că trebuie.
Încă sunt supărată pe tine.
Daţi-i jos.
- Ia un băţ sau ceva. - Ce?
- Vreţi mai mult? - Da!
- E suficientă această crenguţă? - Da.
Nu, nu!
- Mai mare! - Ia cea mai mare creangă!
Scuze, Junior, trebuie să le dau ce vor.
Ia bebeluşul. Să mergem!
Haită, urmăriţi-i!
- De ce mă loveai continuu? - Le distrăgeam atenţia.
- Dezleagă podul. - Ştiu. Ce crezi că fac?
Luaţi-o p-asta, lupilor!
Haită, formaţi un pod din lupi!
- Ce se întâmplă? - Lupii formează un pod suspendat.
- Cum e posibil? - Nu ştiu.
Bine, să mergem.
Pod!
Să mergem.
- Capacul! - Lasă-l!
Dumnezeule, putem folosi chestia aia ca şi chestie!
Da! Chestia la chestie.
Să mergem!
- Scoţi sunete de maimuţă. - Tu scoţi sunete de maimuţă.
Haită, formaţi o barcă din lupi!
- Glumeşti? - Cât de imprevizibil!
Haită, formaţi un submarin!
Submarin!
Nu ştiam că lupii pot forma un submarin. N-am mai văzut asta în documentare.
Repede, du-te la avion!
- Credeam că e stricat! - L-am reparat cu nişte piese de rezervă.
O să vă prindem!
- În regulă, haide! - Junior.
Evident că n-o să-l apăs.
Aşteaptă!
Pot să-l apăs atât de uşor.
Nu te uita aşa la mine.
Dacă nu ne daţi chestia mică, o să vă mâncăm.
În orice caz o să vă mâncăm.
N-o spui. Întâi faci învoiala, apoi îi mănânci.
Am înţeles.
- N-o să vă mâncăm. - Acum e prea târziu.
Nu, nu!
- Junior! - Să mergem.
În regulă, hai să zburăm.
Nu zboară.
- Ce? - Cade.
De ce te-am salvat?
Haită, formaţi un avion!
- Haide, haide! - Să mergem!
Chestie mică, întoarce-te.
Întoarce-te, chestie mică, avem nevoie de tine.
Bebeluşul meu.
Ce?
Încă cinci minute, apoi ne oprim.
Ce?
- Încă cinci minute... - Nu!
Ăla e hornul nostru. Vreţi să distrugeţi tot acoperişul?
Mamă, trebuie să înlocuim hornul cu un tobogan
pentru momentul când berzele o să-mi aducă frăţiorul.
- Ce a spus el. - Nu!
Nu vă purtaţi nebuneşte. Nu puteţi să dărâmaţi hornul.
Haide, nu mă faceţi să par mama rea.
- Taţii sunt amuzanţi, mamele sunt rele. - Te-am auzit.
- Şedinţă între părinţi. - Mă doare!
Henry, oamenii o să creadă că suntem nebuni.
- Trebuie să-i spunem. - Ce să-i spunem?
Să se uite la televizor?
Niciodată nu m-am simţit atât de bine alături de Nate.
Chiar mă simt din nou ca un tată.
Şi când n-o să apară frăţiorul?
Păi, atunci îi vom spune.
Putem să ne luăm un horn nou,
dar n-o să putem niciodată să înlocuim timpul petrecut cu Nate.
Şi dacă ne punem din nou căştile
cât de matur o să fie Nate când ni le dăm din nou jos?
Nu sunt adolescent neascultător încă. Timpul trece, amintiri preţioase.
Şi mamele sunt amuzante!
N-a fost un horn prea bine făcut.
- Sunt o femeie slabă şi... - Da, a căzut imediat.
Ce urmează?
Bine. E sâmbătă seară.
Dacă îl livrăm până mâine, putem ajunge la Storkcon luni.
Mulţumesc că m-ai aşteptat mai devreme.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Bine, sunt prea macho să recunosc orice despre orice.
Aşa vorbesc eu?
Scuze, de fapt aşa vorbeşti.
Ai dreptate, aşa vorbesc. Hai să vorbim amândoi aşa.
Plânge bebeluşul.
E plictisită. Trebuie să-i distragem atenţia.
Să vedem.
Eşti un bebeluş.
Mâini şi picioare mici.
- Uită-te la tine. - Opreşte-te.
- Eşti atât de drăguţă încât vreau... - Dă-te la o parte.
- Lasă-mă pe mine. - Vrei să-i cânţi tu?
Da. Te miră chiar atât de mult? Ştiu să cânt destul de bine.
Bine, fie. Cântă-i.
Când ai nevoie de ceva şi ai prea multe de făcut.
Pocneşte din degete şi noi ţi-l livrăm.
Cornerstore. Com
Transportul nu e gratuit în Alaska şi Hawaii.
Stai, stai, ăla e cântec? Nu e cântec, e o reclamă.
Pregăteşte-te pentru continuare, Lalea.
- Bine. - Cornerstore!
Îmi place cum e până acum.
Lasă coletele să cadă pe mine!
Ăsta pare un loc bun de odihnă peste noapte.
- Junior, ce tot vorbeşti? - N-aud ce spui.
Nu te aud.
Aţi văzut o doamnă cu păr roşcat şi o barză?
O pasăre şi o doamnă? Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Eu am văzut ieri doi ce corespund acelei descrieri.
Nu, omule, nu vreau să fiu prietenul tău.
Scuze, credeam că ne potrivim.
De ce te porţi atât de ciudat?
Ştii ce? Poftim.
Trebuie să pun asta aici.
- Ce s-a întâmplat mai devreme? - La ce te referi?
Ai băgat cuţitul în barca pneumatică fără niciun motiv.
Nu-i adevărat, am făcut-o din motive personale.
Mă rog, e un port acolo pe coastă.
O să plecăm mâine dimineaţă la prima oră şi vom livra pachetul.
Spune-i "bebeluş". De ce ţi-e teamă de bebeluşi?
Pentru că pachetul ăsta ar putea să distrugă tot ce am realizat până acum.
- De ziceai că vrei să fii şef? - Iar o luăm de la început?
Serios, de ce vrei să fii şef al Cornerstore?
Nu ştiu.
Adică, de ce vrea cineva să fie şef?
Pentru că e mişto. De asta.
- Da, dar ce ai face? - Nu ştiu. Tu ce ai face?
Mă bucur că ai întrebat.
În primul rând aş angaja o varietate de păsări şi animale.
În al doilea rând aş scăpa de depozitul cornerstore,
pentru că acea clădire e nasoală.
Şi, în al treilea rând, aş livra din nou bebeluşi.
Bine, eşti foarte pregătită pentru întrebarea asta.
Ce apropiată mă simt de tine, de parcă am fi prietene sau ceva.
Ştiam eu. După cum spuneam că ar trebui să-mi ţin gura.
Vreau să-ţi împletesc penele imediat.
Ascultă...
Da?
Fiindcă tot suntem sinceri, îţi spun de ce am construit avionul.
Nu ca să livrez pachete pentru cornerstore. Com.
Am construit avionul ca să-mi găsesc părinţii.
Dar credeam că nu ştii unde locuiesc părinţii tăi.
Când Jasper a distrus emiţătorul meu, am pierdut toate bucăţile.
Cu excepţia uneia.
Şi credeam că asta şi cu ceva noroc
ar putea fi suficient ca să-mi găsesc părinţii.
Deci ţi-ai sacrificat avionul pentru bebeluşul ăsta?
- Da. - De ce?
Nu ştiu. Presupun că dacă bebeluşul ăsta îşi găseşte familia, a meritat.
Nu?
- Fie, poţi să-i dai nume. - Vorbeşti serios?
- Da. Te rog. - Destin Diamant.
- M-am răzgândit, nu poţi să-i dai nume. - Prea târziu. O cheamă Destin Diamant.
Credeam că o să fie un nume real.
Chiar e nume. Destin Diamant e numele ei.
Nu-i aşa Destin Diamant?
O să-ţi găsim părinţii şi totul o să fie perfect.
- O să-ţi găseşti familia. - Crezi?
Cu siguranţă.
Noapte bună!
Ce e? M-am sculat.
Crezi că-i e foame?
Da, nu ştiu. Poate trebuie doar să fie legănată.
Dumnezeule ce deschişi îi sunt ochii!
Bine, apucă de capătul celălalt.
E ca şi când suntem o familie.
Nu suntem ca o familie.
Suntem doar un tip şi o fată care încearcă să-şi adoarmă bebeluşul.
- Hai, închide-i. - Bine, închide-i.
- Închide-i, închide-i. - E bine, nu? E destul de aproape?
Nu, priveşte, încă îi văd pupila.
Putem să-i închidem manual?
Nu. Nu face asta. Ce faci?
Bine. Dă-mi lipiciul pentru ochi.
- Ce? - Ca să-i închidem ochii.
Nu, n-avem.
O să rămână aşa.
Dacă nu mai adoarme niciodată?
Ştii ce? Mă ocup eu.
- Du-te la culcare, e în ordine. - Ce?
Nu, nu vreau să mă duc la culcare, dacă tu...
O să mă simt prost.
Ştiu, dar dacă mă duc eu la culcare, atunci o să mă simt vinovat.
Asta spun. Ascultă-mă.
De asta, du-te tu la culcare şi mă ocup eu de ea.
Bine, mă duc la culcare.
Nu-mi vine să cred că te-ai dus la culcare!
Dar tocmai mi-ai zis că eşti de acord!
- Bine. Ştii ce? - Nu putem s-o legănăm în braţe?
Nu, nu putem. Nu iubim bebeluşul.
- Ai zis "bebeluş". - Fie. Nu-mi pasă.
Ne place.
Pa, frate!
Îţi place de mine acum?
"Îţi place de mine acum?"
Îţi place de mine acum?
A fost o perioadă,
Când m-ai iubit atât de mult.
Nu as fi putut greşi,
Si acum tu trebuie sa ştii.
Îţi place de mine acum?
- Eşti sigur că ai văzut asta? - Da, sunt sigur că am văzut asta.
- Bine. Să nu scoatem o vorbă despre asta. - Da, domnule.
Mulţumesc pentru loialitatea ta, porumbel Toady.
Sau ar trebui să spun...
Şef.
Cameră de aburi într-un lift. M-aţi dat pe spate.
- Taci. Plănuiesc. - Nu-i nimic.
Ascultă. Mai întâi trebuie să oprim livrarea aia.
Dar nu ştim unde se îndreaptă.
Într-adevăr.
N-o să ne ducem noi la ei. Îi vom face pe ei să vină la noi.
Da.
- Am plecat. - Sunteţi în costum. ♪
Să mergem.
Mi-a zburat prosopul.
Junior. Trezeşte-te, trebuie să plecăm.
- Ce somn îmi e! - Ştiu, trebuie să plecăm.
Lasă-mă să mai stau puţin.
Junior, s-a trezit bebeluşul. Pleacă vasul. Să mergem.
Fă-o tu. Livrează tu copilul.
Junior şi eu sunt obosită.
Tu l-ai făcut, du-l tu.
SCHIMBAREA DIRECŢlEI DE LIVRARE SUNTEŢl SIGUR? D/N
Da.
Destin Diamant, întoarce-te acum! Nu mă joc.
Hai să mergem, trebuie să ajungem pe vas.
Gata!
Trebuie să nu scoatem niciun sunet.
Dacă un om vede o barză cu un bebeluş, vom fi denunţaţi.
E ultimul. Hai să terminăm.
Ce-a fost asta?
A părut a fi un bebeluş. E foarte dubios.
- De ce plânge? - Nu ştiu.
Scutec?
Verificat.
Mâncare?
- Verificat. - Poate trebuie să tragă un pui de somn.
Nani, nani, puişor. Nu.
- Ce e? Ce vrea? - Acolo.
Nu ştiu. Poate vrea s-o ţii în braţe.
Nu, n-are logică.
Din punct de vedere tehnic, ar trebui să fie perfect fericită.
Ce ne facem?
N-am idee.
Nu!
O să explodeze!
- Ce fac cu ea? - Ia-o, ia-o!
Ia te uită.
De fapt se pare că funcţionează destul de bine.
Ce frumos miroase!
Cine are ochii mici şi strălucitori?
Tu îi ai.
Nu! Pleacă vasul.
Nu, nu, nu! Haide!
Haită, formaţi o dubă! K
Mai lasă-mă!
Bebeluşul meu!
Am luat chestia mică!
Ăsta nu-i un mod sigur de a transporta un bebeluş.
Suntem părinţi acum.
- Mergi mai încet. - Ai dreptate, ai dreptate.
Mai încet.
În regulă. E bine, chestie mică?
Chestie mică?
Am pierdut-o din nou!
Repede! Putem ajunge la vas pe aici.
Stai. De ce fugi atât de ciudat?
Ce nu ştiu?
Vechiul meu duşman.
Sticla!
Păsările nu văd sticla!
Du-te, Lalea. E prea târziu pentru mine. Poţi s-o livrezi tu.
Ce? Nu. Nu te las în urmă.
Putem să trecem împreună peste asta!
Bine. Lalea, poţi s-o faci.
Bine. La stânga, la dreapta.
Înainte. Înainte, la stânga, la dreapta.
La dreapta.
Nu! Mă panichez!
La dreapta din nou.
La stânga voiam să spun. La stânga.
Dreapta, dreapta. Adică la stânga, la stânga.
La dreapta. La stânga.
La stânga, la dreapta, la "drânga".
Adică "steapta".
Nu merge!
Am reuşit împreună!
M-am lovit de toate geamurile. În unele, de mai multe ori.
Cât de mari sunt şansele să se întâmple aşa ceva?
Cred că destul de mari într-o fabrică de sticlă.
- Chestie mică! - Vino!
Mai întâi, o s-o luăm pe chestie mică
şi o s-o creştem să fie o femeie puternică şi independentă.
Apoi o să vă mâncăm.
Am făcut o echipă grozavă.
Bebeluşul meu.
Ăla e bebeluşul meu!
E Jasper!
Bebeluşul meu!
Dă-ne drumul!
Haită, formaţi...
o inimă îndurerată.
Pleacă de lângă noi!
- Pleacă! - Înapoi!
Haide!
- Daţi-mi voie să vă explic. - Nu vreau să aud nimic!
Când m-ai lăsat orfană, ai zis "hopa"! Cine face aşa ceva?
Vreţi să mă lăsaţi să vă explic?
Nu vrea să audă explicaţia ta, tipule. Înapoi!
Prinsesem drag de tine.
- Bine, fie. - Sincer, sunt foarte curios. Să te auzim.
Ţi se spune că nu e uşor să fii barză.
Livrează întotdeauna.
N-am reuşit să fac asta.
Ţi s-a spart emiţătorul. Bucăţile s-au împrăştiat.
Mi-am petrecut toată viaţa căutând bucăţile lipsă.
Ca să-mi pot livra bebeluşul.
Şi, totuşi, după toţi aceşti ani, încă îmi lipseşte o bucată.
- Dar am jurat... - Dumnezeule!
Să fiu părintele pe care ţi l-am răpit, Lalea.
Stai.
- Şi o să-mi dedic viaţa pentru asta! - Am bucata lipsă.
- Ce-ai zis? - Am bucata lipsă.
Casa mea!
Mă duc acasă!
O să-mi cunosc, în sfârşit, familia mea adevărată.
Dumnezeule! Ce nebunie! Junior, îţi vine să crezi?
E grozav. Da, da, ar trebui să te duci.
Da, după ce livrăm bebeluşul.
Nu, nu. Pot să am eu grijă de bebeluş. Ar trebui să te duci.
Nu, nu. N-am încheiat livrarea...
Scuze că te întrerup. Ştii ce-i amuzant?
Adineauri când ai spus "familie adevărată". M-a rănit într-un mod ciudat.
Dar mi-am dat seama cât de stupid e. Adică eu sunt pasăre,
tu eşti un om neîngrijit, iar ea nu e bebeluşul nostru.
E doar un bebeluş.
Adică, nu suntem ca o familie, dar suntem ca o familie.
E ca şi când suntem, doar că, în schimb,
suntem mai mult angajaţi care livrează un pachet şi atâta tot.
Ştii la ce mă refer?
Şi ar trebui să te duci acum. Ştii la ce mă refer?
Nu. Junior, suntem o echipă. O să livrăm bebeluşul,
pe urmă ne întâlnim cu părinţii mei, apoi le arăt Muntele Berzelor...
Trebuia să te concediez.
Trebuia să mă concediezi?
Da. De fapt să te eliberez. Da, să te concediez.
N-am făcut-o, apoi s-au întâmplat toate astea.
Nu te aşteaptă nimic înapoi la Muntele Berzelor.
Cui îi pasă? E timpul să-ţi cunoşti familia adevărată. E entuziasmant, nu?
Cred că aşa e mai bine, ştii?
Asta ţi-ai dorit mereu.
Da, vreau să-mi cunosc familia. Deci, da, cred că ar trebui să plec acum.
O să fie bine. O să am grijă de ea.
Bine. Fie.
Pa, fetiţo. Călătorie plăcută spre casă.
Ai grijă şi...
- Mi-e teamă. - Ei sunt familia ta.
O să te iubească.
Sunt aici.
Dă-mi camera de filmat.
Mi-ar plăcea să înregistrez acest moment de familie.
Filmez. Şi... acţiune.
Da. Bine.
Sună la uşă.
N-aud soneria.
Ai dreptate. Să nu ne grăbim. Am aşteptat doar o viaţă pentru asta!
Lalea?
Berzele!
Dumnezeule!
Calmaţi-vă!
Nu e conform codului.
- Ce? - Trebuie să dărâmaţi totul.
- Hunter? - Eşti concediat!
- D-Dar... - "D-Dar". Te-ai prostit.
Cum de n-ai bănuit nimic?
Credeam că e un cartier modern.
Nu te aşteptam să te văd aici, frate. Ba da, eu am aranjat totul.
Confiscaţi chestia!
Stai. Nu! Nu lua bebeluşul.
Nu-ţi face griji. N-o să păţească nimic. Pinguinii au grijă de ea.
Sunt multe filme documentare despre cât de buni părinţi sunt ei.
Şi o să fie o înotătoare excelentă.
Apoi, când o să fie suficient de mare, o s-o ducem în lumea oamenilor.
Asta-i o nebunie. Trebuie s-o livraţi.
Nu trebuie să se afle că noul şef a făcut un bebeluş din greşeală.
Acţiunile noastre s-ar prăbuşi,
tot ce am construit, toată compania mea s-ar destrăma!
Acei părinţi nu trebuie să afle.
Bine, suntem gata de plecare.
Cine e bebeluşul acum?
Suficient de bun.
- Întrerupere şi încetare? - De ce?
Nu e o construcţie conform normelor şi, sincer, arată periculos.
Nu putem să le dăm jos.
Pentru că apoi, berzele n-o să-mi mai livreze frăţiorul.
Poliţistul are dreptate, Nate.
Berzele nu mai livrează bebeluşi.
Atunci de ce am făcut toate chestiile astea?
Pentru că ne distram jucându-ne cu tine.
Scumpule, am petrecut timp împreună.
Şi asta contează.
E o amendă sau un avertisment?
- Îmi dă senzaţia unui avertisment. - Da, suntem avertizaţi.
Amice.
Vino.
Ce?
Dumnezeule! Eşti bine? Ce s-a întâmplat? Unde e bebeluşul?
M-au legat şi au luat-o.
De ce ai crede că asta e casa ei?
E înconjurată de nişte depozite înfricoşătoare.
Modernizare!
Cum au putut s-o ia? Era responsabilitatea ta!
N-a fost vina mea, da?
Nu dau vina pe tine. Doar sunt îngrijorată în privinţa ei!
- De asta ţip! - Ţipăm pentru că pierdem timpul!
Cum putem să ne întoarcem la cornerstore?
Faci cumpărături?
Ce faci?
Am înţeles. Ai făcut asta ca să ne ascundem în cutie
şi să ne întoarcem rapid la cornerstore.
- Aşa e. - Da.
Stai puţin. Junior, ce se petrece?
- Ce naiba e asta? - Ăsta e Storkcon.
O dată pe an, berzele se adună pentru un singur lucru: Storkcon.
Cel mai mare congres de berze de pe planetă, unde păsări şi...
- Junior? - Ce?
- Ce faci? Trebuie să salvăm bebeluşul. - Sunt un mare fan al Storkcon.
Pentru că e bestial.
- Acolo. Priveşte! - Se îndreaptă spre puntea de decolare.
Ce e? Mă calmează.
Vă prezint prima cutie rotundă a lumii: Sfericus.
Cercurile pot ţine vise!
Cum vom trece de mulţimea asta?
Salutări!
Sunt plină de vise!
Voi n-ar trebui să fiţi aici.
Scuză-mă, uriaşule.
- Sunt plină de vise! - Ascultă-mă, Lalea.
Chiar dacă luăm bebeluşul, n-avem cum să plecăm de aici.
Storkcon e uriaş pentru că vin berze din toată lumea...
Poţi să nu mai vorbeşti despre Storkcon?
Bine, scuze. E foarte impresionant.
Puneţi jos bebeluşul!
- N-ai îndrăzni. - Ba cu siguranţă am face-o.
Am primit mesajul tău. Scuze, dar am găsit doar un rucsac cu propulsor.
Bine, dă-mi rucsacul. O duc eu.
- Ce? Nu, o duc eu. - Nici vorbă. Ultima oară ai pierdut-o.
- După ce ne-ai părăsit. - După ce m-ai concediat.
- Dar faci toate lucrurile anapoda. - Mi-aş fi dorit să nu te fi cunoscut.
Şi eu la fel.
Singurul lucru bun din toate astea e bebeluşul ăsta şi o iau eu.
Bebeluşul ăsta e mult prea preţios şi perfect pentru tine. O iau eu!
- Eu o iau! - Nu, eu!
Ce este asta?
Mi-au căzut pantalonii. O, nu!
- Unde ne ducem? - Nu ştiu.
Nu pe acolo.
Nici pe acolo.
Bună, prieteni!
Ce copleşitor este!
Daţi-mi chestia aia!
Dacă mai faci un pas...
îi dau drumul.
Junior, dă-mi bebeluşul şi uităm tot ce s-a întâmplat.
Mai mult de atât, tot poţi deveni şe...
De ce nu funcţionează?
Şee...
Un bebeluş?
Ce zici de un milion!
Nu!
N-am gândit-o cum trebuie.
Nu!
Opreşte-o!
Opreşte-te imediat!
Închideţi-o!
Ăsta e momentul meu de glorie!
Nu!
- Să mergem! - Haideţi!
- Duceţi-vă! - Luaţi bebeluşii!
- Aici. Îl prind eu! - Prinde-l!
Gata.
Daţi-vă din cale!
Nu!
Un milion de bebeluşi!
Bună!
- Nu! - Haide!
Acum e timpul să fac ceea ce trebuia făcut cu mult timp în urmă.
Să distrug fabrica de bebeluşi!
- Nu, nu poţi! - Ba da.
Nu, nu poţi!
Putem s-o ţinem aşa toată ziua, dar eu voi distruge fabrica de bebeluşi!
La revedere, maşinărie de făcut bebeluşi!
Ce naiba?
Ţi-am spus că bebeluşii sunt inteligenţi.
Bebeluşii sunt prostuţi. Sunt foarte prostuţi.
- Nu, nu, nu. - Termină, bebeluşule!
Vino şi scoate-mă de aici.
Nu te mişca. ♪
O, nu!
Livrează întotdeauna!
Aud cum îmi trosnesc oasele.
Da! Ar trebui să aterizăm pentru că mă doare îngrozitor de mult.
Am reuşit! Suntem o familie!
Da, suntem o fam...
Scuze, am stricat momentul, dar am foarte multe hemoragii interne.
Suntem o familie!
- Priveşte! - Ce?
Credeam că e ruptă.
Presupun că era doar dislocată. Probabil s-a pus la loc când am aterizat.
Da. Ce răsturnare de situaţie!
Nu.
Sunt atât de mulţi.
Mă trag de pene!
Ce ne facem?
Toată lumea adunaţi-vă.
O persoană nesuferită m-a întrebat o dată de ce vreau să fiu şef.
Niciodată n-am ştiut de ce. Până azi.
Livrarea bebeluşilor e adevărata noastră chemare.
Maşinăria asta nu e doar metal, sticlă
şi orice ar fi în acea chestie magică uriaşă de cristal.
E sufletul scopului pentru care au fost create berzele.
Asta e misiunea noastră.
Ne mândrim cu serviciul clienţilor.
Asta e o familie care n-au primit bebeluşul pe care l-au cerut.
Faceţi un plan. Urmaţi-l.
Livraţi întotdeauna.
E grozav, dar n-avem capsule.
Staţi. Opriţi-vă.
Ce ziceţi de astea?
- Da! - Mulţumim, Jasper!
Sunt de acord. Suntem făcute să livrăm bebeluşi.
Ar trebui să facem ceva în privinţa lui?
E în ordine.
Au venit!
Dumnezeule!
Nu-mi vine să cred. Au venit!
Semnaţi aici.
Şi aici.
Iniţiala aici.
Te iubesc, domniţă.
Mereu te vom iubi.
Pa!
- Deci livraţi la uşă? - Deci nu trebuia să ne distrugem casa.
- Da. - Barză, voiam un frate!
Voiam un frate!
Vrei s-o hrăneşti cu biberonul?
Aptitudini de ninja!
- Eşti bine? - Bineînţeles. Sunt bine.
N-am o senzaţie plăcută.
Fiecare livrare o să fie aşa?
Ce pot spune? E o industrie îngrozitoare. Mereu mă simt trist.
Nu, de fapt sunt bine acum.
Da, se pare ai trecut destul de bine peste asta.
Da. Mă simt bine.
Da, destul de tare, omule.
Doar mă bucur.
- Sunt aici dacă vrei să discutăm. - Nu.
Bine. Păi, se pare că ai trecut destul de bine peste situaţia asta.
- Da, aşa e. - Tremuri.
- Tu tremuri. - Junior, e în regulă să dai frâu emoţiilor.
- N-am emoţii. - E sănătos.
- N-am sentimente. - Hai, descarcă-te.
Suntem în spatele tău.
Haide.
Cine e, dragule?
Cine e, tată?
Mama şi tata?
Bine, prieteni. Am livrat-o.
- Să mergem. - 1Junior.
Unde te duci? Treci încoace.
- Da, haide. - Nu, nu, nu.
Îţi place.
Traducerea şi adaptarea Undergrow