OpenSubtitles.org AP stops working soon, but not for VIP members -> osdb.link/vip
Femeile nu au temperament flegmatic,
sau echilibrul mental pentru a-şi da cu părerea în afacerile politice.
Dacă le vom permite femeilor dreptul de a vota,
asta va duce la pierderea structurii sociale.
Femeile sunt bine reprezentate de către taţii, fraţii şi soţii lor.
Dacă le vom oferi dreptul de a vota, trebuie să le mai oferim şi alte drepturi.
Vor cere dreptul de a deveni deputaţi, miniştri de cabinet, judecători.
DE ZECI DE ANI, FEMEILE AU MILITAT ÎN MOD PAŞNIC
PENTRU EGALITATE ŞI DREPTUL DE A VOTA.
ARGUMENTELE LOR AU FOST IGNORATE.
CA DREPT URMARE, EMMELINE PANKHURST, LIDERA MIŞCĂRII SUFRAGETELOR,
A CERUT O CAMPANIE NAŢIONALĂ DE NESUPUNERE CIVILĂ.
ACEASTA ESTE POVESTEA UNUI GRUP DE FEMEI DIN CLASĂ MUNCITOARE
CARE S-A ALĂTURAT LUPTEI.
MIŞCAREA SUFRAGETELOR
Maud, du asta pe West End.
Trebuie livrat până la ora 18:00.
Trebuia să-l ducă băieţii care livrează.
Traducerea şi adaptarea: Al_Mic. Subtitrari-Noi Team/ www.subtitrari-noi.ro
Mă puteţi găsi pe:
Facebook: Olaru Gabriel Florin League of Legends: Fl0we
Dreptul femeilor la vot!
Victoria va fi a noastră!
Dreptul femeilor la vot!
Victoria!
Dreptul femeilor la vot!
- George doarme? - Da.
Doamna Garston i-a dat să mănânce nişte pâine cu gem.
Eşti bine? E târziu.
- Taylor m-a trimis să livrez ceva în oraş. - Dă-mi să văd.
E o nimica toată. Am fost prinsă în încăierare.
Erau o grămadă de femei care strigau.
Au spart toate geamurile de pe West End.
Voi livra eu pachetul acela pentru tine mâine dimineaţă.
- Vii în pat? - După ce fac curăţenie.
Mâinile sus.
Mâine sus. Dacă o să te mai mişti aşa, n-o să te mai îmbraci niciodată.
Poftim şosetele.
În regulă, dragă.
Treci încoace. Să fii cuminte.
Haide, grăsuţule.
Doamnă Miller!
Nu mă ignora.
- Îmi pare rău, domnule Taylor. - Iar ai întârziat.
- Nu poţi spune că am întârziat, am... - Taci din gură!
Ascultă-mă bine. Asta e a doua oară când ai întârziat
- şi lucrezi aici de trei săptămâni. - Nu am întârziat...
Nu-mi răspunde. Atât îţi spun.
- Îmi pare rău. - Vrei să te dau afară?
Nu, nu, domnule Taylor. Nu vreau asta. Mâine nu o să mai întârzii.
- Nu o să mai întârzii de acum înainte, jur. - Nu mai pierde timpul aiurea!
- Iar s-a lărgit cureaua de la maşină. - A fost reparată vineri, Maud.
Miroase a ars. Le-am verificat pe toate.
Ia-ţi cutia cu scule! Repară cureaua de la maşina numărul şase.
Ta.
Ne întâlnim lunea şi joia, dacă eşti interesată.
La Farmacia Ellyns.
Maud.
- A ajuns ieri pachetul ăla la Barclays? - George a avut din nou probleme cu inima.
L-a livrat Sonny pentru mine azi-dimineaţă.
Eşti gata?
Ea e fiica mea cea mare.
- Maggie. - Bună, Maggie.
Bărbaţii deţin toate drepturile legale asuprea copiilor noştri.
Bărbaţii controlează existenţa noastră economică.
Cine e femeia aia?
Soţia deputatului. Doamna Haughton.
Vine aici de Crăciun şi împarte mandarine copiilor.
Şi prim-ministrul, domnul Asquith, a fost de acord să audă
mărturiile femeilor muncitoare din toată ţara.
Avem şansa să demonstrăm că şi femeile muncesc la egal cu bărbaţii
şi că ar trebui să avem şi noi dreptul la vot, precum bărbaţii.
N-ai muncit o zi în viaţa ta.
Ăsta e momentul vostru să ieşiţi în faţă şi să spuneţi ce aveţi pe suflet.
Voi alege o femeie de la spălătoria asta
pentru a-şi spune mărturia la Camera Comunelor.
Cancelarul de Finanţe, domnul Lloyd George, va lua parte la audiere.
Nimănui nu îi pasă, drăguţă.
Unora le pasă, doamnă Coleman, aşa că taci.
Poftiţi.
Mulţumesc că ai venit. Dreptul femeilor la vot.
Doamnelor, dreptul femeilor la vot. Puterea e în mâinile voastre.
- Mulţumesc, doamnelor. - Du-te acasă.
Dreptul femeilor la vot. Mulţumesc.
- Mami, mami! - Bună, copii. Lăsaţi-mă puţin.
O să spui ce ai pe suflet?
- Domnul Taylor e un angajator bun. - Cu tine, da.
- Retrage-ţi cuvintele. - Nu pot, când totul e atât de evident.
- Lucrezi la noi de mai puţin de o lună. - Şi?
Am lucrat la spălătorie încă de când aveam 13 ani.
Maggie are abia 12 ani şi deja lucrează aici.
Acum ne este mai greu ca niciodată!
Trebuie să facem tot ce putem, cum putem.
Să spargem ferestre? Nu e cinstit.
Suprimă ceea ce e cinstit.
Vrei să respect legea? Atunci fă ca legea să fie respectabilă.
Aşadar, Georgie... Georgie, ăsta e al şaselea.
- Da? - Eşti gata? Te uiţi?
Ai luat banii?
Ai văzut-o azi pe dna Haughton? Vrea să trimită câteva femei la Parlament.
E de părere că ar trebui să fim plătite mai mult.
Era plină de aroganţă.
Spune-i noapte bună regelui, George.
Noapte bună, domnule.
Bun băiat.
Haide.
Acum, tinere, inspiră adânc, te rog.
Bun băiat. Acum expiră.
Inspiră din nou, te rog.
Şi acum expiră. Bun băiat.
Inspiră adânc.
Da, vine trenul de la ora 11:00, trece prin tunel.
Bun. E la timp.
Nu are nimic.
Bun băiat.
Eşti sufragetă, doamnă Ellyn?
Da, dar mă consider mai mult un soldat, doamnă Watts.
Mărturiile acestor femei fac vreo diferenţă?
Poate. Doamna Pankhurst are o vorbă:
"Faptele, nu vorbele, ne vor oferi dreptul de a vota."
Fă o combinaţie.
George, îţi place zahărul de orz?
Bună ziua.
- Celelalte au venit? - Nu încă. Dar te poţi duce în spate.
Abur din belşug. Şi îi pui două picături din asta de două ori pe zi.
Ţine-l cald.
Nu, nu. Nu te costă nimic.
- La revedere. - Mulţumesc.
- Mulţumesc, domnule Ellyn. - Doamnă Watts.
Haide. Să te închidem la haină.
Administratore Burrill.
Dle Haughton, mulţumesc că ai venit. Dânsul e inspectorul...
Inspectorul Sneed. Benedict Haughton, Ministerul de Interne.
Am fost informat în mod cert că aveţi o experienţă remarcabilă
de supraveghere în cadrul poliţiei.
Am adunat informaţii despre diferiţi anarhişti, domnule,
inclusiv despre agitatorii din Liverpool şi Manchester.
Vă pot arăta.
Acestea sunt cele mai bune camere din ţară.
Sunt mult mai avansate decât cele pe care le foloseam înainte.
Mulţumesc.
Sunt suficient de compacte încât pot fi folosite şi fără trepied.
Înseamnă că le putem folosi pe ascuns când supraveghem.
Aşa.
Să începem cu doamna Edith Ellyn. Comandant şef. E deşteaptă.
A fost arestată de nouă ori, de patru ori a fost băgată la închisoare.
E educată fără scrupule, şi asta o face deosebit de periculoasă.
Şi soţul ei este de remarcat, domnul Hugh Ellyn. Farmacist.
A făcut puşcărie de două ori pentru că a sprijinit activităţile soţiei sale.
Un membru oficial al Ligii Masculine.
Ea e o cotoroanţă bătrână, doamna Violet Miller. Se plimbă mult.
A fost arestată de multe ori. A făcut puşcărie de două ori.
Ne scuipă copiii. Soţul ei e un beţivan violent.
Ea agită lumea. Îşi pătează mâinile. Se va folosi de zelul ei pentru a recruta.
Pentru a justifica nejustul.
- Acum... - Ea cine e?
Watts. Maud Watts. Nu am mai văzut-o până acum.
- Bună fată. Haide, haide. - Nu! Dă-te de pe mine!
O să fie bine, o să fie bine.
Ştii de cine-mi place.
Înapoi la muncă. Du-te! Pleacă de aici.
Ce voiai, Maud?
Ne mai trebuiesc 14 săpunuri.
De ce nu i-ai spus contabilului?
Nu vreau să se mai întâmple ce s-a întâmplat adineauri, ai auzit?
Îmi aminteşte de tine când erai mică.
Dnă Miller, mi-a spus o păsărică că ai fost aleasă să-ţi spui mărturia
- domnului Lloyd George. - Mâine.
Lasă dreptul de a vota bărbaţilor, bine, dnă Miller?
Şi noi vă vom lăsa să staţi acasă, la cratiţă.
Mi-am făcut deja orele. Am lucrat până mai târziu marţi şi joi.
O să mai dea Maggie încă o dată cu mopul şi pentru mine.
Spune-i domnului Miller...
Că-ţi dau eu o mamă de bătaie şi-ţi bag minţile în cap, dacă el nu vrea.
Ne băgam şi noi. O să-i prindă bine, nu?
Violet.
Vin cu tine mâine...
Să-ţi aud mărturia.
Maud... Ce faci?
Doar o să ascult.
Vrem dreptul de a vota!
Violet. Unde ai fost? Te-am aşteptat...
- Violet. - Nu e nimic. Sunt bine.
- Doamna Haughton e înăuntru. - Atunci, hai înăuntru.
Doamnă Miller...
Draga mea...
Urmează procesul spălătoriei Glass House.
Uniunea Ţesătorilor Sheffield, pregătiţi-vă. Voi urmaţi după.
Nu-ţi poţi spune mărturia arătând în felul acesta.
Veţi fi audiaţi pe rând.
- Sunt bine. - Nu, doamnă Miller, nu sunteţi.
Lloyd George te va da afară şi ce vei spune?
Spălătoria Glass House.
Maud.
- Vorbeşte tu în numele meu. - Nu pot.
- Totul e notat. - Nu, nu mă pricep...
- Trebuie doar să citeşti. - Te rog, cere-i altcuiva asta.
- Altcineva poate s-o facă mai bine ca mine. - Le poţi spune tu.
- Nu mai avem timp. - Spălătoria Glass House, vă rog.
- Violet... - Poţi s-o faci.
Poţi s-o faci. Spune-le.
Succes, Maud.
Puteţi începe, doamnă Miller.
Watts.
Sunt doamna Watts, domnule.
Doamna Miller nu poate să...
Am mărturia dânsei.
Şi tu lucrezi la spălătoria Glass House în Bethnal Green?
Acolo m-am născut.
Atunci aş vrea să aud mărturia ta.
Nu ştiu ce să spun.
Mama ta a lucrat la spălătorie?
De când avea 14 ani.
Mă căra în spate sau mă băga sub o cadă de cupru dacă adormeam.
Toate femeie care aveau copii atunci au făcut asta.
- Angajatorul tău a permis asta? - Te primea înapoi când voiai tu să vii.
- El? - Domnul Taylor.
Mama ta încă mai lucrează la spălătorie?
A murit când aveam patru ani.
Înţeleg.
S-a răsturnat o cadă de cupru pe ea şi a opărit-o.
- Dar tatăl tău? - Nu l-am cunoscut.
Şi ai lucrat pentru domnul Taylor...
Cu jumătate de normă când aveam şapte ani.
Cu normă întreagă când aveam 12 ani.
Nu-ţi trebuie multă şcoală să speli cămeşi.
Mă pricepeam să calc gulerele. Să spăl dantelăriile delicate.
Mă pricepeam la aşa ceva.
Am fost făcută şefă de sală la vârsta de 17 ani, supraveghetoare la 20.
Acum am 24 de ani, deci...
Eşti tânără pentru o asemenea poziţie.
Nu poţi să lucrezi mult la o spălătorie dacă eşti femeie.
Şi de ce, mă rog?
Te doare corpul, tuşeşti, îţi termini degetele,
faci ulcer varicos, arsuri, te doare capul din cauza gazului.
Anul trecut, o fată s-a otrăvit. Nu mai poate lucra. Şi-a distrus plămânii.
Şi cu cât sunteţi plătite?
Primim 13 şilingi pe săptămână, domnule.
Bărbaţii primesc 19. Şi noi lucrăm de trei ori mai mult ca ei.
Ei sunt mai mult plecaţi, livrând hainele, deci cel puţin ei se bucură de aer curat.
Ce ar însemna, pentru tine, votul, doamnă Watts?
Nu m-am gândit niciodată că o să primim dreptul de a vota,
deci nu m-am gândit niciodată ce ar însemna.
Atunci de ce ai venit aici?
Datorită gândului că am putea.
Că această viaţă...
E şi alt mod de a trăi această viaţă.
- Îmi pare rău, cuvintele mele... - Nu, nu.
Cea mai bună elocvenţă este cea care rezolvă lucrurile.
Mulţumesc, doamnă Watts.
Ne-am notat tot.
Vom avea un răspuns pentru dumneavoastră foarte curând.
Un amendament către proiectul de lege ar putea forţa oamenii să fie de acord cu votul.
Mulţumesc, domnule.
Să intre Uniunea Ţesătorilor Sheffield.
Ai băut.
Doar un pahar de coniac. Ne-a cinstit doamna Haughton.
Doamna Haughton şi-l permite.
- Am vorbit, Sonny. - Am crezut că te duci să asculţi.
Violet n-a mai putut s-o facă, aşa că m-au rugat pe mine.
Voiam să spun ce îşi notase ea, dar apoi...
M-a întrebat dacă şi eu lucrez la spălătorie.
Şi am început să vorbesc.
Cu domnul Lloyd George.
- Dacă primim dreptul de a vota... - Ce o să faci cu el, Maud?
O să fac ce o să faci şi tu cu al tău, Sonny...
Îmi exercit drepturile.
Îţi exerciţi drepturile?
Eşti o sufragetă acum?
- Una dintre acele instigatoare? - Nu.
Doamna Miller este.
Ştii că lor le place să vorbească.
Dacă mai petreci mult timp cu ea, aşa o să ţi se spună.
Îţi vreau doar binele, Maud.
Ştiu.
Asta e tot ce-am făcut până acum.
- Maud. - Violet.
Doamna Ellyn te-a invitat la ceai.
- Da? - Da.
A spus că ai trezit dinozaurii din Westminster.
- Unde sunt certificatele dlui Ellyn? - Nu are.
Tatăl său i-a lăsat lui afacerea, dar el nu a fost interesat de chimie.
Eu una chiar voiam să devin doctoriţă.
Tata nu era de acord.
Încă mă pricep la diagnostice.
- Deci eşti căsătorită? - De 23 de ani.
Am sperat că într-o buni această afacere să se numească "Ellyn şi fiicele."
Trebuie să avem grijă de generaţia următoare.
Am auzit că ai vorbit bine.
Mă gândeam să-l ducem la mare în această vară.
Nu promite nimic dacă ştii că nu te ţine buzunarul, Maud.
Mâinile sus.
Du-te la poze, vineri.
Dă-mi, dă-mi. Treci încoace.
Bună, doamnă Miller. Cred că v-aţi fi dorit să fiţi bărbat.
- Şi tu ţi-ai fi dorit să nu fi bătrân. - Coaşcă bătrână.
Treci încoace.
Urează-ne noroc.
Ar fi noroc dacă nu ai pleca şi te-ai duce la serviciu.
- Du-te. - Du-te.
- Eşti gata? - Da.
Poftim, Maud.
Arăţi bine.
Strigaţi, strigaţi cu această melodie.
Plângeţi cu vântul, căci se crapă de ziuă.
Mărşăluiţi, mărşăluiţi, legănaţi-vă de-a lungul.
Suflă larg steagul nostru şi speranţa apare.
- Vezi ceva? - Încă nu au deschis uşile.
A ieşit.
Prim-ministrul s-a uitat în mod corespunzător peste toate mărturiile femeilor.
După o dezbatere atentă cu un număr de parlamentari,
foarte compătimitori cu cauza femeilor,
s-a susţinut că această dovadă nu poate aduce nicio schimbare proiectului de lege.
Poftim?
- Deci, femeile nu au dreptul la vot, dle? - Da, nu au dreptul la vot.
Dar domnul Lloyd George ne-a ascultat. Şi-a notat tot.
O înşelăciune. E o înşelăciune.
Mincinosule!
- Mincinosule! - Mincinosule!
- Să-ţi fie ruşine, domnule!
Să-ţi fie ruşine!
Mincinosule!
Plecaţi. V-aţi distrat destul.
Înapoi!
Înapoi! Haideţi!
Plecaţi acasă!
Nu mă împinge!
Violet!
Las-o în pace!
Nu mă răni!
- Nu! - Las-o în pace!
Treci înăuntru!
Nu, nu!
Bună ziua, dle ofiţer. Eu sunt Benedict Haughton.
- Cât costă cauţiunea? - Două lire, domnule.
Nu, Benedict, trebuie să scoţi toate femeile de aici.
Nu pot fi singura care pleacă.
- Benedict, te rog. - N-o să fac asta.
- Cât costă? - Două lire de fiecare.
12 lire pentru a le elibera pe toate. Te rog, semnează-l.
- Sunt banii mei! - Eşti soţia mea!
Comportă-te ca o soţie!
Te-am răsfăţat până acum, Alice, dar asta este de-a dreptul scandalos.
Mulţumesc. Haide.
Trebuie să-mi iau fiul de la şcoală la ora 18:00.
Am întârziat. Va avea nevoie de ceai.
N-o să te duci acasă să-i faci ceai.
Doriţi să iau legătura cu soţul dumneavoastră, doamnă Watts?
- Am arestat o sufragetă săptămâna trecută. - Nu sunt sufragetă.
O fată cu potenţial.
Avea trei cărămizi în chiloţi.
Lucra pentru doamna Pankhurst.
Am întrebat-o de ce o face.
A spus că aşa viaţa ei va însemna ceva.
Este doar o muncitoare.
Nu sunt sufragetă.
Mă bucur.
Ştii...
Cică modul în care femeile s-au comportat în ultimele două luni
aduce un plus argumentului că echilibrul mintal al sexului feminin
e mai mic decât cel al sexului masculin. Dar eu unul nu sunt de acord cu asta.
Nu e nicio nebunie în asta.
Ele ştiu exact ce fac.
Dar părerea mea nu contează.
Eu trebuie să sprijin legea, doamnă Watts.
O să vă dau un sfat şi sper din suflet să-l urmaţi.
O să vă ispăşiţi pedeapsa acum.
În cel mai rău caz, o să staţi o săptămână.
Apoi duceţi-vă acasă la soţul dumneavoastră.
Ne-au minţit.
Nu v-au minţit. Nu v-au promis nimic. Aşa că nu v-au dat nimic.
Palton.
O pereche de şosete. O gaură în şoseta dreaptă.
Nu te îngrijora, Maud. Stai liniştită.
Suntem prizoniere politice. Avem dreptul să ne purtăm hainele.
Mâinile sus.
Avem dreptul...
Vă rog.
Îmi pare rău, Georgie.
Soţia ta e o ruşine, Sonny.
Ar fi trebuit s-o ţii sub control.
Poliţia le pune în genunchi pe nenorocitele astea.
Cel puţin Maud va fi obişnuită cu asta.
Haide, Maud.
Îi e dor de băiatul ei.
Toate am fost separate de cei pe care îi iubim, Maud.
Mama.
Când eram mică, abia o vedeam.
Muncea zi şi noapte,
lupta pentru mine ca să fiu educată, precum fratele meu.
Dar asta a venit cu un sacrificiu.
Uite-o pe Emily.
A fost închisă aici mai mult decât noi toate.
Face greva foamei.
Trebuie să urmăm ordinele doamnei Pankhurst.
Dacă nu ne consideră prizonieri politici, îi vom lovi până când o vor face.
Nu şi Maud. E prima dată când e aici.
- Emily. - Violet.
Avem un membra nouă. Ea e Maud.
Bun venit, Maud.
Mai repede. Mişcaţi-vă.
Hugh.
Bun venit, doamnă Watts. Vă rog, veniţi cu noi.
Trebuie să mă duc să-mi văd fiul.
Toate primim una când suntem închise pentru prima dată, Maud.
Pentru prima ta închisoare.
Mulţumesc.
Dnă Miller, va trebuie să le plătim poliţiştilor pentru felul cum ne-au tratat.
Te vom anunţa când vom acţiona.
Sunt acasă? Doamnă Garston!
Sonny?
- Ce face George? - Doarme.
Îmi pare rău, Sonny.
Sonny, am încercat să mă întorc cât am putut de repede, dar m-au ţinut acolo...
Nu te pot privi.
- Nu ştii ce ne-au făcut. - Vouă? Dar mie şi lui George?
A fost poliţia aici.
Am spus că nu ştiu nimic.
Toată strada te vorbeşte.
Te-am acoperit la Taylor, dar ştia.
N-o să se mai întâmple.
- Mama. - Bună, scumpule.
- Treci înapoi în pat! - Du-te, scumpule. Vin imediat la tine.
- Acum. - Du-te, scumpule.
Ai mâncat?
Doamna Garston a făcut tot ce a putut şi ea.
Îţi fac un ceai.
Te-am aşteptat până dimineaţă.
M-am rugat să vii acasă.
Acum sunt acasă.
N-o să mă mai faci de râs în felul ăsta niciodată!
Haide, pleacă de aici. M-am săturat de tine.
De când ai venit aici, ai creat numai probleme.
Ne vedem acasă, scumpo.
Te iubesc. E totul în regulă.
Dreptul femeilor de a vota!
Bună, Maud.
Mă bucur să te văd că te simţi mai bine.
Sonny mi-a spus că ai fost bolnavă.
Totul e în regulă, ştii?
Am găsit pe cineva nou să... facă orele.
Mamă.
Aşteptaţi-mă aici. Nu durează mult.
Maud.
Violet.
E o întrunire mare vineri. Cică o să ne vorbească însăşi ea.
Trebuie să plec.
Nu pot.
Trebuie să vii.
Dacă am fi avut o fată, ce nume i-am fi pus?
Margaret.
După mama.
Ce viaţă ar fi avut?
La fel ca a ta.
Lucrez până mai târziu în seara asta.
Spionii noştrii confirmă că doresc să riposteze.
Îşi pun strategia în aplicare.
Contactele noastre din Lewisham ne-au spus că dna Pankhurst se va întâlni cu ele.
- Când? - În orice moment.
Încă nu ştim unde, dar sunt sigur că femeile din Estul Londrei ne vor conduce acolo.
- Emily. - Maud. Mă bucur să te revăd.
- Ai mai auzit-o vorbind? - De multe ori. E neînfricată.
Emily, ne aşteaptă Edith. Ai reuşit să vii până la urmă.
- Edith. - Bun, aţi venit.
Trebuie să ne grăbim. E prima dată când iese afară, după luni de zile.
Vor fi pe fază să o aresteze.
Bună, doamnă Pankhurst.
- Mult noroc, doamnă Pankhurst. - Mulţumesc.
Bravo!
Prietenele mele, în ciuda Guvernului Majestăţii Sale,
am venit aici în seara asta.
Ştiu ce sacrificiu aţi făcut ca să veniţi aici.
Ştiu că multe dintre voi v-aţi înstrăinat de viaţa pe care aţi avut-o cândva.
Cu toate astea, vă simt starea de spirit din seara asta.
Timp de 50 de ani,
am muncit liniştite pentru a ne asigura că femeile vor primi dreptul de a vota.
Am fost ridiculizate, bătute şi ignorate.
Acum ne-am dat seama că trebuie să trecem la fapte şi să facem sacrificii!
Ne luptăm pentru ca orice fetiţă care se va naşte,
să aibă aceleaşi şanse ca fraţii ei.
Să nu subestimaţi puterea femeii de a-şi defini singură destinul!
Nu vrem să fim în afara legii. Vrem să facem legile.
Fiţi militante, fiecare în modul ei.
Cele care puteţi sparge geamuri, spargeţi-le.
Cele care puteţi continua atacul asupra propretăţilor publice şi private, faceţi-o.
Nu avem de ales. Guvernul trebuie sfidat.
Dacă trebuie să ne ducem la închisoare pentru a obţine dreptul de a vota,
atunci hai să spargem ferestrele Guvernului, nu să ne terminăm trupurile.
- Prin spate, Maud. Prin spate. - Stârnesc această întrunire
şi toate femeile din Marea Britanie la revoltă.
Prefer să fiu rebelă decât sclavă.
N-o lăsaţi pe doamna Pankhurst să fie arestată!
Nu vă daţi bătute!
- Edith. - Doamnă P.
- Dragă Emily. - Dnă Pankhurst, ea e dna Watts.
- Maud. - Mulţumesc, Maud.
Nu te da bătută. Să nu renunţi niciodată.
Nu! Dă-mi drumul!
Nu le arestaţi. Le vor pedepsi bărbaţii lor.
Duceţi-le acasă.
Sonny, îmi pare rău.
Te-am crezut, Maud.
Am crezut că pot să-ţi bag minţile în cap.
- Şi dacă nu trebuie? - Eşti mamă, Maud.
Eşti o soţie. Soţia mea. Asta e menirea ta.
Sunt mai mult de atât. Sonny! Sonny!
Ce faci? Sonny! Son... Sonny, lasă-mă...
Sonny! Sonny!
- Pleacă! - Sonny!
Lasă-mă să-l văd pe George! Sonny?
Lasă-mă să-l văd pe George! Sonny.
Sonny!
Lasă-mă să intru. Vreau să-l văd pe George!
Sonny!
Eşti o ruşine!
Asta.
Asta este.
- Între doi şi şase şilingi pe săptămână. - Mai bine 2-4.
Va plăti Uniunea.
Poţi pleca.
Îţi voi aduce nişte pături şi haine de la Uniunea politică şi socială a femeilor.
Ei colecţionează lucruri pentru femeile care...
Îmi pare rău.
Nu, nu, nu, nu, nu. Nu plânge.
Bărbaţii se enervează şi mai tare dacă văd că asta nu te afectează.
Exersează cu mine.
Fă-o, Maud.
Şi Dumnezeu va şterge orice lacrimă din ochii lor.
Şi moartea nu va mai fi.
Nu va mai fi nici tânguire, nici ţipăt, nici durere,
pentru că lucrurile dintâi au trecut.
Între doi şi patru şilingi pe săptămână şi un pat cu saltea.
Vise plăcute, Maudie.
Deci, doamna Pankhurst a ieşit puţin din ascunzătoare.
Domnilor, asta este o revoltă deliberată pe care Guvernul nu o poate accepta.
- Cine ştie ce vor face în continuare. - Li s-au spus să fie pregătite.
Branşa din Estul Londrei este, în mod special, de a mobiliza.
Ar trebui să luăm aceste ameninţări în serios?
Eu unul nu aş subestima această ameninţare. Şi nici prim-ministrul nu ar face-o.
Dacă vrem să le oprim, trebuie să ne apropiem mai mult.
Sper să le găsesc pe cele dispuse să renunţe
şi să le pun să se infiltreze şi să ne spună mişcările celorlalte.
Am identificat cine sunt verigile slabe. Sperăm ca una dintre ele să cedeze.
Voi da aceste poze presei.
Poftim, Maud. Te-ai văzut la ziar?
Să-ţi fie ruşine.
"Doamna Pankhurst e nedorită."
Nu e o poză rea. Am s-o decupez.
O voi pune la mine pe perete.
Vreau să pleci, Maud.
După tot ce am făcut pentru tine.
Şi cum am plătit pentru asta.
Domnule Taylor.
La ce te uiţi?
Cheamă poliţia!
Întoarce-te, Maud!
Vei pleca fără să păţeşti nimic, azi.
În schimb, o să mă ajuţi.
Dacă afli ceva, îmi spui.
Tot ce ştii, tot ce auzi,
chiar dacă e doar un fragment sau o bucată de conversaţie care e de interes.
Uită-te la mine.
A meritat-o.
- Dacă ţi-aş spune... - Crezi că te ascultă cineva?
Că îi pasă cuiva? Nu le pasă.
Nu însemni nimic pe lume.
Am crescut cu feţe ca tine, Maud.
Oameni care-şi sacrifică viaţa pentru a se răzbuna şi pentru o cauză.
Te cunosc.
Şi ele te cunosc.
Ştiu cum să atragă fete ca tine. Fete sărace, fără perspective,
care vor ca lucrurile să fie mai bune.
Vă îmbracă, vă dau de mâncare şi vă fac poftele
şi vă spun că voi sunteţi soldaţii de bază a cauzei.
Dar tu eşti doar un material,
pentru o luptă pe care niciuna dintre voi n-o va câştiga.
Îţi ofer o cale de salvare.
Accept-o.
Înainte să fie prea târziu.
Haide, George.
George, îţi strici pantofii făcând aşa!
Care e problema ta? Ce ar spune mama ta?
George!
Ce mă fac cu tine?
Haide.
Maud?
Am crezut că n-o să vii.
Haide.
- Deci... - Data viitoarea aranjează-i şi mâna stângă.
A fost un accident.
Doamnelor, v-am spus să fiţi atente când veniţi şi când plecaţi.
Ştim că suntem urmărite.
Dar să sperăm cu nu se vor gândi să ne caute aici.
Mi-am dat seama că nu toate puteţi face asta, deci...
Vă rog să luaţi o decizie acum.
Cine nu vrea să rămână, poate să plece.
Am nevoie doar de cele care se vor dedica întru-totul.
Nu veţi fi judecate.
Bun, putem începe. Violet, harta, te rog.
Acum...
Am însemnat harta.
Cutiile poştale sunt culoarea roşie.
Firele de telegraf sunt culoarea verde.
Vom ataca centrele de comunicare.
Dar ţineţi minte, nu trebuie să rănim nicio persoană în timp ce-o facem,.
Ar trebui s-o facem dimineaţa, înainte să răsară soarele.
Atunci străzile ar trebui să fie libere.
Luaţi câte o listă cu locaţiile.
Memoraţi-le, apoi ardeţi-le.
Nu vrem să ajung pe mâinile cui nu trebuie.
George. George.
George.
Scumpule.
Cât de încet. Georgie, poţi fugi mai repede.
- Stai, stai, stai. - Fugi, fugi, fugi.
- Nu! - Aşa!
Treci încoace. Eşti de necrezut.
- Cine te-a îmbrăcat azi-dimineaţă? - Tata.
Tata.
Încă ai cămaşa de noapte pe tine.
Când vii acasă?
Nu ştiu.
Ai făcut ceva rău, mamă?
Nu cred. Doar că nu pot să vin acasă acum.
E din cauza bolii?
Tata a spus că ai probleme la cap.
Asta nu e adevărat, George.
Poftim.
Ăsta e pentru azi.
Ăsta e pentru mâine.
Şi ăsta e pentru când ne-om mai vedea. Du-te acasă.
George. Intră înăuntru.
- Nu-l mai lua, Maud. - Lasă-mă să-l văd, te rog.
Să-l las cu tine?
După ce i-ai făcut lui Taylor?
Ştii ce mi-a făcut Taylor, Sonny? Anii la rând.
George trebuie să stea lângă mine.
Legea spune că e al meu, Maud.
Eu decid unde stă.
Asta e legea.
Dragă domnule Steed.
M-am gândit la oferta dumitale,
şi trebuie să vă refuz.
Până la urmă, sunt o sufragetă.
Mi-aţi spus că fetele ca mine nu sunt ascultate.
Nu mai pot suporta asta.
Toată viaţa am fost respectuoasă, am făcut ce mi-au spus bărbaţii.
Acum ştiu mai bine.
Nu merit mai mult, dar nici mai puţin decât voi.
Dna Pankhurst a spus: "Dacă bărbaţii pot lupta pentru libertatea lor,
atunci şi femeile pot lupta pentru libertatea lor."
George, treci în pat.
Dacă legea spune că nu-mi pot vedea fiul,
voi lupta să schimb această lege.
Ambii suntem soldaţi, în felul nostru.
- Haide, Maud. - Găsiţi-vă un partener.
Ambii luptăm pentru cauza noastră.
- Maud. - Sunt bine.
Va trebui să participi dacă vrei să schimbi conducerea acestei ţări.
- Excelent. - În regulă, Maudie.
Nu-mi voi trăda oamenii.
Tu ţi-ai trăda oamenii?
Te-ai înşelat în privinţa mea, dacă credeai c-am s-o fac.
Cu sinceritate...
Maud Watts.
Încă o explozie în piaţa Cadogan. Se întâmplă prin toată Londra, dle.
Şi firele de telegraf sunt tăiate. Domnişoara Withers a fost văzută acolo.
Fă rost de un mandat.
'Neaţa.
Inspectore.
Aveţi cam multe comprimate pentru viermişori, domnule Ellyn.
E unul dintre cei mai mari paraziţi ai vieţii, Inspectore Steed.
Soţia ta e aici?
- Edith! - Acum termin tratamentul.
Pot să intru.
Mastită. Ne vedem vineri.
Acum eşti doică, domnişoară Withers?
Hai să terminăm cu asta.
Am mai percheziţionată şi în trecut şi n-ai găsit nimic, dar poţi căuta din nou.
Eşti o femeie foarte inteligentă, doamnă Ellyn.
Recunosc asta. Felul cum aţi corupt aceste femei.
Le-aţi luat şi le-ai învăţat să facă rău.
Sunteţi arestată, dră Withers. Vă sfătuiesc să nu opuneţi rezistenţă.
- Dă-mi drumul! - Afară cu ea. Haide.
Dă-mi drumul!
Vă sfătuiesc să nu opuneţi rezistenţă. Du-o afară.
- Şi eu sunt arestată? - Nu azi, doamnă Ellyn.
Nu, nu. Daţi-mi drumul.
Domnişoara Withers va primi cel puţin şase luni de arest.
Eu pot rezista vreo două săptămâni, Edith, dar...
Ce vrei să spui? Nu trebuie să ne oprim.
Trebuie să continuăm. Să atragem atenţia presei.
Presa ne-a dispreţuit şi şi-a bătut joc de noi.
Fac asta pentru că se tem de ameninţarea noastră.
- Doamnă Haughton. - Doamnelor.
Ai făcut rost de informaţia pe care ţi-am cerut-o?
Casa de vară a lui Lloyd George încă nu este terminată.
Se plângea despre asta ieri seară, la cină.
E construită chiar lângă terenul de golf, la Walton-on-the-Hill,
plătită de către patronul ziarului News of the World.
O informaţie preţioasă. Mulţumesc.
Edith...
Vino puţin.
Doamnă Watts, cum se simte fiul dumneavoastră?
Mâine e ziua lui.
Îmi pare rău pentru tine.
Am avut încredere în soţul meu şi în Guvern.
M-am înşelat.
- Trebuie să plec. - Nu pot să fac asta.
Te rog, ascultă-mă, Edith. Casa unui ministru? Întrecem măsura.
De ce? E neocupată. E goală. Nimeni nu va fi rănit.
O să fii arestată, Edith. Mereu am ştiut că o să întreci măsura, dar...
- Dna Pankhurst ne-a cerut... - Dna Pankhurst cere prea multe!
Violet. Vi!
Nu poţi face asta.
Nu mă poţi băga în asta şi apoi să mă laşi baltă.
Îmi pare rău, Maud, dar nu pot face asta.
Nu acum.
- Vi. - Nu pot să-i cresc nici pe cei pe care îi am.
Când o să naşti?
La vară.
Maud, îmi pare rău.
Vreau doar să-i urez la mulţi ani.
- Lasă-mă măcar să fac asta. - Nu acum.
Sonny.
- Sonny. - Nu.
- Nu poţi... - Ai venit prea târziu.
Ei sunt domnul şi doamna Drayton.
Îl vor lua pe George.
Ce vrei să spui?
Îl vor adopta.
- Sonny... - Avem o casă drăguţă.
Cu grădină...
Şi tot ce îi trebuie.
Nu. George...
Nu pot avea grijă de el, Maud. Nu pot să-i fiu mamă.
Nu mai suntem o familie, Maud. Nu vrea să aibă grijă nimeni de el.
Nu pot să le fac pe toate singur.
Dna Garston nu vrea să aibă grijă de el. Nimeni de pe aici nu vrea.
Am fost alungaţi, Maud. Am fost alungaţi.
Georgie, treci încoace. Treci încoace.
Ia-ţi rămas bun şi apoi lasă-l să plece.
Deschide-ţi cadoul.
Georgie...
Mama ta e Maud Watts.
Să nu uiţi numele ăsta,
căci te voi aştepta să mă găseşti.
O să mă găseşti, George?
Să nu-l uiţi.
- Haide. - Nu, nu, nu!
- Haide, George. Dă-i drumul. - Nu, nu.
- Luaţi-l. - Mama.
Nu. Scumpul meu... Nu.
Sonny...
- Mama. - Sonny! Nu!
- Ce ai făcut? - Maud, aşa e mai bine.
Ce ai făcut?
- Ce ai făcut? - Aşa e mai bine.
- Ce ai făcut? Nu! Nu! - Maud!
- Ce ai făcut? - Maud...
Ce ai făcut?
- Vrei să te ajut? - Nu, mă descurc singură.
Aşadar, Violet s-a retras?
Da, nu e de acord cu strategia noastră.
Prietenii noştri ne provoacă.
- Pentru a ţine balanţa în frâu, Edith... - Nu, nu poate fi loc de îndoieli.
Mişcarea e împărţită acum. Nici Sylvia Pankhurst nu e de acord
cu mama şi cu sora ei, cu privire la strategia militantă.
Putem merge doar înainte.
Şi dacă te sinucizi cu o bombă d-asta?
Ce se va întâmpla atunci cu cauza ta?
- Emily. - Eşti bine?
Maud!
Hugh, pleacă.
Doamnă Watts.
Veniţi cu noi, vă rog. Sunteţi arestată.
Când femeile au atacat casa unui ministru,
am ajuns la o stare de anarhie care nu mai poate fi ignorată.
Tărăboiul ăsta trebuie să se oprească.
Nu mai putem aburi presa mult timp.
Au devenit din ce în ce mai interesaţi de femeile astea,
în timp ce noi, cei de la guvern, încercăm să înnăbuşim orice poveste nouă.
Pankhurst şi-a asumat vina pentru explozie şi urmează să fie arestată,
în timp ce adevăraţii vinovaţi sunt liberi.
O să atragă atenţia tuturor celor din închisoare.
- Am făcut câteva arestări. - Pedepseşte-i pe cei vinovaţi...
Prin orice mijloc.
V-aţi curăţat bine.
N-am găsit o fărâmă de dinamită asupra voastră.
- Atunci de ce sunt aici? - O să fii acuzată.
Pentru c-ai luat parte la întruniri ilegale.
Ştii că o menajeră se întorcea înapoi la casă, atunci când a explodat bomba?
Îşi uitase mănuşile.
Dacă venea cu două minute mai târziu,
ce-ar fi făcut asta cauzei voastre?
Violenţa nu are discernământ! Ia ia şi pe cei vinovaţi şi pe cei nevinovaţi.
Ce îţi dă dreptul să-i pui viaţa acelei femei în pericol?
Ce ţi-a dat dreptul să stai în mijlocul unei revolte
şi să priveşti cum femeile sunt bătute şi să nu faci nimic?
- Eşti un ipocrit. - Eu respect legea.
Eu nu am ajutat la crearea ei şi nu înseamnă nimic pentru mine.
- Asta e o scuză. E tot ce avem. - Noi spargem ferestre,
ardem lucruri, pentru că "războiul" e singura limbă de care ascultă bărbaţii.
Pentru că ne-aţi bătut şi ne-aţi trădat şi nu ne-a mai rămas nimic altceva de făcut.
- Atunci trebuie să vă oprim. - Ce o să faci?
Ne închideţi pe toate?
Suntem în fiecare casă. Suntem jumătate din populaţia planetei.
Nu putem fi oprite.
S-ar putea să mori.
Şi vom câştiga.
Sylvia, mă auzi?
Au trecut cinci zile. O să mănânci acum?
Nu!
Ţineţi-o nemişcată.
Nu! Nu!
Nu!
Felul cum sunt hrănite e din ce în ce mai barbar, domnule.
Şi ce altceva putem face?
Nu ne vor convinge să le dăm ceva cu ameninţările lor.
Mă tem că nu vor ceda, domnule.
Dacă una dintre ele va muri, noi vom fi traşi la răspundere şi ele vor avea un martir.
Nu trebuie să lăsăm asta să se întâmple.
Căci doamna Pankhurst o să câştige.
- Bună, Edith. - Maud.
- Maud, te duc undeva cu maşina? - Mai bine nu.
Ţi-am pregătit un aşternut la biserică. Te va anunţa Uniunea când va fi ceva.
Emily.
- Maud? - Violet.
Am auzit că dormi aici.
Nişte pâine şi puţină supă. Asta e tot ce ţi-am adus.
Puţin câte puţin. Te va durea burta, având în vedere prin ce ai trecut.
Ai grijă ce vei face în continuare.
Dacă o să fii prinsă din nou, or să te închidă cel puţin doi ani.
- Poate chiar şi mai mult. - Violet.
Sau poate că vei păţi ceva mai rău.
Maimuţico.
George obişnuia să mă lovească toată ziua.
Ce face Maggie?
Lucrează non stop la spălătorie.
Ea e singura care poate aduce bani acum.
Haide, ia de mănâncă ceva.
- Când au atacat? - Dis de dimineaţă. Au făcut 6 arestări.
Edith, ce cauţi aici? Nu te simţi bine.
Se va ţine o rugăciune pentru dna Pankhurst în seara asta, la Westminster Abbey.
De data asta n-o să mai supravieţuiască în închisoare, Maud.
- Regele trebuie s-o graţieze. - N-o s-o graţieze, Emily.
- Atunci trebuie să-l forţăm. - Cum, când Guvernul cenzurează presa?
Uite, un singur articol despre explozie.
Cum ne facem auzite?
Trebuie să ne tragem puterea una de la cealaltă.
Dacă trebuie să atragem atenţia lumii...
Ne ducem direct la Rege. Facem ceva ce nu poate ignora.
Edith, eşti prea slăbită ca să înduri iar închisoarea.
Prostii, Hugh.
- Maud, te rog. - Are dreptate.
Orice atac violent o slăbeşte. Inima ei nu mai poate duce.
Maud.
Este o cursă de cai miercurea asta.
Regele o să fie prezent.
Vor fi mii de oameni acolo.
N-o să reuşiţi să treceţi nici măcar de poartă.
Printre atâta lumea, vom trece neobservate.
Ne vom flutura steagul în faţa camerelor de filmat.
- Calul Regelui... - Va fi al treilea la paradă.
- Gata. - Lumea va fi cu ochii pe noi.
Maud, indiferent de risc, nu trebuie să dăm greş.
Vreau să ai asta.
Edith mi-a dat-o.
Ne-a inspirat pe multe dintre noi.
- Mulţumesc. - Deci...
Ne vedem mâine?
Mâine.
Acestea sunt ultimele noutăţi de la spionii noştri, dle. Domnişoara Maud Watts.
Doarme în biserica Sfântul Paul.
Hugh, suntem gata.
Am nevoie de două miligrame de tinctură de sare rece, te rog.
Nu puteai să termini comenzile aseară?
Ce ai spus că voiai? Sare rece...
Hugh?
Hugh? Hugh!
- Dă-mi drumul. - Nu pot.
- Ce vrei să spui? - Îmi pare rău. Ai făcut destule!
O să întârziem. Te rog, dă-mi drumul.
Inima ta nu mai poate duce asta, Edith.
Nu-ţi pot da drumul. Îmi pare rău.
Spre stânga, vă rog. Doamnelor şi domnilor, spre stânga, vă rog.
Pregătiţi-vă biletele.
Pregătiţi-vă biletele, doamnelor şi domnilor.
- Unde-i Edith? - Nu era la gară.
Domnişoară, doriţi să treceţi la portiţa cealaltă? Coada este mai mică.
Mulţumesc.
- Majestate! - Iată-l.
Acela e regele.
Majestate!
Acum.
- Majestate! - Vă rog, uitaţi-vă încoace.
Majestate.
Îmi pare rău, domnişoară. Aveţi nevoie de carte verde pentru a intra pe padoc.
Vă pot ajuta?
Mulţumesc frumos, domnule.
Scuze.
Vom găsi altă cale.
Pardon. Scuzaţi-mă.
Mulţumesc.
- Lăsaţi-l să treacă, vă rog. - Scuzaţi-mă.
Urmează-mă.
Scuze. Scuze, domnule.
Emily.
Scuzaţi-mă.
Pardon. Scuzaţi-mă.
Scuze, scuze, scuze.
Scuzaţi-mă. Emily.
Nu te da bătută! Continuă să lupţi!
Emily!
Maggie!
Maggie. Haide, scumpo. Haide, Maggie, să plecăm.
- Ce faceţi, doamnă Watts? - Să plecăm.
Unde mă duceţi?
Halt!
Scuze, scuze.
Înapoi la muncă!
Ellen, răspund eu.
- Maud. - Ea e Maggie, fiica Violetei.
Poate spăla hainele şi coase.
Face un guler impecabil şi poate face şi curăţenie.
Intră, Maggie.
Să fii cuminte.
- Să nu răspunzi înapoi. - Maud.
Intră, Maggie. Eu sunt doamna Haughton.
"Femeia rătăcitoare merge departe să caute tărâmul libertăţii.
Cum o să ajung acolo?
Raţiunea răspunde:
"Există doar un singur mod şi doar unul.
Prin muncă grea şi prin sudoarea suferinţei.
Altă cale nu există."
Femeia...
După ce a renunţat la toate lucrurile pe care le strânsese, spuse:
"De ce mă duc spre acest tărâm îndepărtat la care nimeni nu a ajuns?"
"Sunt singură."
"Absolut singură."
E în toate ziarele.
Cică lumea va ieşi în stradă.
Continuăm, Edith.
Tu m-ai învăţat asta.
Iei tu asta?
- Daisy. - Mulţumesc.
E aproape ora 13:00, Maggie. Ia-ţi mănuşile şi ajut-o pe doamna Ellen.
Şi Raţiunea i-a spus:
"Linişte. Ce auzi?"
Şi ea spuse:
"Aud paşi."
"Zeci de mii de paşi şi toţi se îndreaptă încoace."
"Sunt paşii celor care te vor urma."
"Condu-i.'"
Traducerea şi adaptarea: Al_Mic. Subtitrari-Noi Team/ www.subtitrari-noi.ro
Mă puteţi găsi pe:
Facebook: Olaru Gabriel Florin League of Legends: Fl0we
MOARTEA LUI EMILY WILDING DAVISON A FOST TRANSMISĂ PESTE TOT ÎN LUME.
A ATRAS ATENŢIA ÎNTREGII LUMI ASUPRA LUPTEI FEMEILOR PENTRU DREPTURILE LOR.
A FOST O LUPTĂ CARE A CONDUS LA ÎNCARCERAREA A PESTE O MIE DE FEMEI BRITANICE.
ÎN 1918, DREPTUL ĂLA VOT A FOST ACORDAT UNOR ANUMITE FEMEI DE PESTE 30 DE ANI.
ÎN 1924, LEGEA RECUNOAŞTE DREPTURILE MAMELOR ASUPRA COPIILOR LOR.
ÎN 1928, FEMEILE AU OBŢINUT ACELEAŞI DREPTURI DE VOR, PRECUM BĂRBAŢII.
DREPTUL FEMEILOR LA VOT ÎN ALTE PĂRŢI ALE LUMII:
1893- NOUA ZEELANDĂ. 1902- AUSTRALIA. 1913- NORVEGIA. 1917- RUSIA.
1918- AUSTRIA, GERMANIA, POLONIA. 1920- AMERICA.
1932- BRAZILIA. 1934- TURCIA. 1944- FRANŢA. 1945- ITALIA.
1949- CHINA, INDIA. 1953- MEXIC. 1971- ELVEŢIA. 1974- IORDANIA.
1976- NIGERIA. 2003- QATAR.
2015- FEMEILOR DIN ARABIA SAUDITĂ LI S-AU PROMIS DREPTUL DE A VOTA.
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/nnyp Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari