Descarcat de la www.opensubtitles.org
SUPER 8
Traducerea şi adaptarea: Nahrmer, Shadow & veveriţa_bc
www.titrări.ro
Siguranţa e ţelul nostru principal. 784 de zile de la ultimul accident.
Îmi fac griji pentru băiatul ăsta.
Joe va fi bine.
Ea însemna totul pentru el.
Jack va fi alături de el. E un om bun.
Dar, până acum, nu a trebuit să fie tată.
Nu cred că-l înţelege pe Joe.
- Cât timp a lucrat acolo? - Cred că şase ani.
- Ce credeţi că e în coşciug? - Iisuse! Taci!
Mă gândeam la modul cum a murit. Voi nu vă întrebaţi asta?
Nu, mănânc salată cu macaroane.
Şi eu mă gândeam la asta. Am auzit că a zdrobit-o complet.
Grinzile alea de oţel cântăresc o tonă. La propriu.
Nu ştiu cum puteţi să mâncaţi.
Încearcă rulourile de curcan şi o să afli.
Lucy, dă-te jos! Dă-te jos.
Joe? L-aţi văzut pe Joe?
Pun pariu că Joe nu va mai vrea să lucreze la filmul meu.
- De ce? - Tu ce crezi?
E vorba de scenariu. E vorba despre morţii vii.
- Mama lui nu e un zombi. - Dar e moartă, cretinule.
Rulourile de curcan sunt chiar bune.
Ţi-am spus doar.
- Vreau doar să... - Scoate-l de aici!
- Dainard... - Vrei să mă laşi puţin?
Opreşte-te!
Jack, lasă-mă să...
Ieşi de-aici! Ieşi!
A fost o greşeală, Jack.
Treci în maşină!
Joseph, mă întorc repede acasă.
PATRU LUNI MAI TÂRZIU
Dumnezeule! A fost cea mai lungă zi.
- Ţine. - Ce-i asta?
O nouă scenă. Citeşte-o.
Detectivul Hathaway are o soţie acum?
Nu ştiu. Cred că ar ieşi un film mai bun.
Am nevoie de o poveste mai bună şi de recuzită superioară.
Martin a vomitat în vestiarul lui azi. A fost cel mai scârbos.
- Dumnezeule, taci! - N-am mai văzut aşa ceva!
Şi cine va juca rolul soţiei? Jen?
În niciun caz. Ţi-am spus ce a făcut cu jobenul meu.
- Ce soţie? - Alice Dainard.
Returnam cartea despre criptografie. Ea era la sala de lectură.
Şi i-am cerut să joace rolul soţiei lui Hathaway.
Chiar ai vorbit cu Alice Dainard?
N-ar trebui să vorbeşti deloc în sala de lectură.
- Taci! - Acolo se citeşte în linişte.
A spus da.
Deseară filmăm, iar ea conduce.
Conduce? Unde conduce?
Uciderea acelui zombi a fost foarte tare.
Încă nu are o poveste.
Copii mai mari se înscriu pentru festivalul de film.
Copii de 15-16 ani cu poveşti mai bune...
...cu maşini şi cu recuzită superioară.
- Eu nu am nimic. - Charles, cina e gata.
Vin!
Vreau să citeşti un articol. Explică totul despre poveşti.
Nu pricep cum e o poveste mai bună dacă apare şi o soţie.
Iisuse... Eu ce ţi-am explicat?
Scena pe care o filmăm în seara asta, unde soţia îi spune detectivului
că se teme pentru el, că-l iubeşte...
Nu-mi vine să cred că ai convins-o pe Alice Dainard...
- Charles, mişcă odată! - Vin!
Şi, de data asta, spală-te şi pe mâini.
Când investighează povestea cu zombi,
simţi ceva şi nu vrei să moară, fiindcă se iubesc.
- E logic? - Alice Dainard. E grozav.
- Eşti imposibil. - Charles, acum!
Ce Dumnezeu, mamă, vin!
- La miezul nopţii, să nu uiţi. - Nu uit.
Citeşte asta.
Nu e corect că nu pot merge la Wendy. Toţi, în afară de mine, vor fi acolo.
Toţi ceilalţi îţi pot povesti cum a fost.
Lasă puzzle-ul şi adu şerveţelele.
- Mamă... - E rândul tău să stai cu copiii.
De ce nu poate sta Charles?
Poate fiindcă i-ai strivit jobenul. Te-ai gândit la asta?
- Serios? Ghici ce. Facem schimb. - Serios? Ghici ce. Nu facem.
Ajunge! Charles, du astea la masă.
Benji, e timpul să luăm cina.
- Bună, Joe. - Noapte bună, dnă Kaznyk.
- Ia un loc. Avem multă mâncare. - Nu e nevoie, dar mulţumesc.
- Ne vedem mâine, Charles. - Pe mai târziu.
Ai mereu un loc liber aici, Joey. Ştii asta.
Da, domnule. Mulţumesc.
Tată?
Au făcut anunţul cum că, deşi e puţin probabil,
există posibilitatea unui accident nuclear
la centrala atomică de lângă Harrisburg, Pennsylvania.
Salut. Ies imediat.
E un program de şase săptămâni. E cu antrenori de la facultate.
Ţi-ar plăcea. Mie mi-a plăcut.
- Credeam că voi avea vara liberă... - Lucrurile s-au schimbat pentru noi.
Şi ţi-ar prinde bine să stai cu nişte copii
care nu folosesc camere de filmat şi machiaje pentru monştri.
Trebuie să-l ajut pe Charles să-şi termine filmul.
N-am nimic cu prietenii tăi. Ba chiar îmi place de ei.
Mai puţin Cary, care arde tot ce prinde.
Ţi-ar plăcea acolo. Amândoi avem nevoie de asta.
Nu a existat nicio dovadă că ar fi fost vie.
Şi decizia a fost luată. Aşa că lasă trecutul în urmă...
Nu pot. Am trecut prin atâtea azi.
E timpul. Vezi să nu fii prins. Terminat.
Nu o să fiu. Terminat.
Băieţi...
Deci oamenii se transformă în zombi din cauza uzinei chimice, nu?
Nu înţeleg cum cel care joacă rolul detectivului Hathaway
poate întreba de unde vin zombii.
- Iisuse! - Tehnic vorbind, Hathaway nu e...
- Ai aruncat cu o piatră? - Era una foarte mică.
Băieţi, uitaţi-vă!
Bună, Alice.
- Joe Lamb? - Da.
Ce naiba caută el aici?
Machiaj, sunete şi efecte speciale.
- El e copilul şerifului adjunct! - Ştiai asta?
Charles, nu am permis de conducere. Nu-l pot lua şi pe el.
Dacă vrei să rămână aici, cred că...
E prea târziu! M-a văzut deja în maşină.
Poţi avea încredere în mine. Tatăl meu nu va afla niciodată.
Nu-i voi spune nimic.
Urcaţi.
Am scris câteva replici noi. Pot să ţi le arăt?
Ce?
Replici noi? Eu am replici noi, Charles?
Ştii ce ar fi grozav?
Sora ta ar putea să plângă în timpul scenei.
- Poţi să faci asta? - Nu.
Ştiţi unde o să merg prima dată cu maşina, imediat ce-mi iau permisul?
Vrei şi tu una?
New Castle, Pennsylvania, capitala artificiilor din SUA.
Deci eu nu am replici noi, nu? Fiindcă abia le-am învăţat.
Băieţi, e o priză electrică aici.
O să fie grozav!
Charles, eu am replici noi sau nu? Nu, nu!
S-au dus şi replicile tale cele noi, Martin.
Băieţi, va fi grozav!
Îndreptaţi camera şi luminile spre capătul ăla.
Vom filma în direcţia asta mai întâi.
Joe, pregăteşte microfonul şi asigură-te că pui noile baterii în cameră.
- Înainte să faci machiajul. - Bine.
Am luat nişte artificii şi am improvizat o bombă.
Vrei s-o vezi?
Obsesia ta cu artificiile, şi ţi-o spun ca prieten,
mă îngrijorează pe mine.
Şi pe mama mea.
"Scumpo, asta e slujba mea. Nu am de ales."
"Nu trebuie să-ţi faci griji."
"Ce-ai vrea să fac? Să merg cu tine în Michigan?"
- "Asta e slujba mea." - Martin, am scris o replică nouă.
- Ce? Nu. - Cum adică nu? E grozavă.
Abia ce le-am memorat pe astea.
- Te deranjează? - Nu.
Stai.
- Gata. - Mersi.
Acum nu mai sunt pregătit.
Uite. E mai cursiv.
"- Scumpo, te iubesc. - Şi eu te iubesc."
Vezi, e mai cursiv.
Ştiu, dar tot schimbi lucrurile şi-mi îngreunezi situaţia.
Martin, e foarte simplu. "Te iubesc".
Tatăl meu lucrează la moară.
- Poţi să închizi ochii, te rog? - Da.
Deci scena e foarte emoţionantă.
Alice, dna Hathaway nu vrea ca soţul ei să mai investigheze...
Da, ştim. Am citit.
Doamne... Eu doar regizam aici.
Martin, când începem, trebuie s-o asiguri...
Stai. Ştii ce înseamnă s-o asiguri?
Da. Cred că da.
Bun. Întâi o să filmăm dinspre Alice.
Preston, la câteva secunde după ce spun "motor",
vreau să vii la telefonul public, ca şi cum e un loc aglomerat.
"Alo?"
Ştiu cum trebuie să arate.
Boule!
Poţi să nu mai arunci nimic în aer două secunde
şi să te ocupi de cameră?
Îmi pare rău, omule.
Hai să începem repetiţia.
Nu uitaţi. Păstraţi pentru filmare ce puteţi să daţi voi mai bun.
Începem. Pregătiţi-vă şi... Motor!
"Eu voi rămâne aici să investighez."
"Cred că ar fi mai sigur să pleci câteva zile din oraş."
"John, nu-mi place cazul ăsta, crimele astea."
"Şi ce-ai vrea să fac, să merg în Michigan cu tine?"
"Insula Mackinaw e frumoasă în perioada asta."
"Scumpo, asta e slujba mea."
"Morţii care revin la viaţă? Cred că eşti în pericol."
"Nu am... Nu am de ales."
"Ba ai de ales. Toţi avem."
"John, nu ţi-am cerut niciodată să te opreşti."
"Nu ţi-am cerut niciodată să renunţi sau să pleci."
"Dar îţi cer asta acum."
"Te rog, pentru mine, nu pleca. Nu mă părăsi."
"Vreau să ştiu că nu e ultima dată când te voi mai vedea."
"Te iubesc atât de mult..."
"Şi eu te iubesc."
A fost bine?
Da, a fost grozav.
Recuzita superioară!
Cary, ai pus filmul în cameră, nu?
- Nu l-am pus. - Ce?! Cum adică?
Joe, adu microfonul! Repede!
Preston, Preston... Joe, ajut-o!
- Preston, pregăteşte-te! - Aşa o să fac.
Martin, ştii replicile. Grăbiţi-vă cu camera!
Doamne-ajută să nu-l ratăm.
- Taci! Încerc! - Pregătiţi-vă!
Gata. Filmează cu cadru mai larg când trece trenul.
Începem. Motor!
Eu voi rămâne aici să investighez.
Cred că ar fi mai sigur să pleci câteva zile din oraş.
John, nu-mi place cazul ăsta, crimele astea.
Şi ce-ai vrea să fac, să merg în Michigan cu tine?
Insula Mackinaw e frumoasă în perioada asta.
Morţii care revin la viaţă? Cred că eşti în pericol.
Nu am de ales.
Ba ai de ales. Toţi avem.
John, nu ţi-am cerut niciodată să te opreşti.
Nu ţi-am cerut niciodată să renunţi sau să pleci.
Dar îţi cer asta acum.
Te rog, pentru mine, nu te întoarce. Nu mă părăsi.
Vreau să ştiu că nu e ultima dată când te voi mai vedea.
- Te iubesc atât de mult. - Şi eu te iubesc.
Aveţi grijă!
Joe, ce naiba?
- Dumnezeule! - Fugiţi!
Dumnezeule!
- Sfinte Sisoe! - Fugiţi!
- Alice! - Joe, trebuie să plecăm!
Nu te opri!
Nu vreau să mor!
EXPLOZIBILI
Băieţi...
Eu sunt bine.
Martin, tu eşti teafăr?
Cred că fac un infarct. Şi am o zgârietură.
- Joe! - Dumnezeule!
- Aţi văzut explozia? - Aţi văzut-o pe Alice?
A fost incredibil!
Cum de s-a întâmplat asta?
- O să fie bine. - Ba nu.
Ce-i cu sângele ăla?
De unde e sângele? A fost rănit cineva?
- Joe, ce faci? - Joe, opreşte-te!
Nu cred că e o idee prea bună.
E sângele meu fals. E fals.
Băieţi, veniţi încoace. Ce sunt astea?
Nu-i pasă nimănui. Priveşte în jurul tău.
- Parcă sunt cuburi Rubik albe. - Nu cred că asta sunt.
Sunt grele, parcă ar fi din metal. Şi sunt o grămadă.
- Ce se întâmplă? - Martin, va fi bine, da?
- Tu chiar vorbeşti serios? - Veniţi aici, sus. Se vede totul.
Joe!
Din ce a spus unchiul meu, un asemenea accident e foarte rar.
Nu a fost un accident.
- Era o camionetă pe şine. - Vorbeşti serios?
Conducea pe şine?
Priviţi.
Dumnezeule!
Cum deraiază o camionetă un tren? E imposibil.
- E evident că nu e. - Rahat!
Dumnezeule! Ştiu camioneta asta.
- Băieţi, el e? - Da, el e.
Cine?
- El e. - Cu siguranţă.
Cine e?
- Dr Woodward. - Profesorul de ştiinţe?
- Biologie. - Biologie modernă.
- Eu nu sunt în clasa lui. - Ştim.
Taci, Cary.
Mai ştii când bătrânul Woodward ţi-a luat jocul electronic?
Da, l-a pus în "temniţă" şi nu mi l-a mai dat.
Temniţa?
Rulota pe care o ţine Woodward în parcarea şcolii.
Dr Woodward?
"Harta Statelor Unite Continentale"
- Ce-i cu însemnările? - Date şi ore.
Ce-i linia asta?
E programul trenului.
Cine sunteţi voi?
Dr Woodward, eu sunt, Charles Kaznyk. De la al patrulea curs al zilei.
Aţi avut un accident. O să fiţi bine.
Vă vor ucide.
Nu vorbiţi despre asta sau voi...
...şi părinţii voştri veţi muri.
Băieţi, priviţi!
- N-ar trebui să fim aici. - Plecaţi!
Să plecăm naibii de aici!
Băieţi, veniţi!
Dumnezeule!
Băieţi, veniţi!
Mişcaţi-vă fundurile! Să mergem!
- Ai văzut numărul de înmatriculare? - Nu l-am văzut. Tu l-ai văzut?
A fost o nebunie!
- Avea o armă! - Rahat!
Inima-mi bate nebuneşte! Trenul acela putea să ne ucidă.
- Te simţi bine? - Rahat, camera mea e praf!
Băieţi, niciun profesor nu m-a mai ameninţat cu arma!
E greu să conduc dacă ţipaţi toţi.
Băieţi, mai încet.
"Voi veţi muri, părinţii voştri vor muri."
Astea nu sunt de bine.
Rahat, a căzut inelul pentru focalizare!
Nu-i pasă nimănui de camera ta.
Băieţi, sunt singurul care tremură?
Nu putem spune nimănui că am fost acolo.
Tatăl meu nu trebuie să afle că i-am luat maşina.
M-aţi auzit?
E în regulă. Nu spunem nimic nimănui.
- Nu spunem nimic, nu-i aşa? - Nu.
Vezi? N-o să afle nimeni. Nu vor spune nimic.
Joe...
Mersi.
N-ar fi trebuit să fac asta.
Joe? Joe, trezeşte-te.
Nu uita să-i dai drumul afară lui Lucy.
- Azi ce faci? Stai cu Charles? - Da, stau cu Charles.
Bine. Eu plec. Trebuie să mă ocup de ceva.
- Nu uita să cureţi curtea. - Nu uit.
- Haide, mamă! - Nu. Nu porţi ăia.
Nimeni din casa asta nu poartă aşa ceva.
Serios? În comparaţie cu ai lui Debbie, ăştia sunt lungi.
Ascult-o pe mama ta.
Nu pot merge la petrecerea lui Wendy din cauza pantalonilor scurţi?
Nu e corect.
Jennifer, aici nu suntem în Africa.
Mama e rasistă!
- Mai avem brioşe englezeşti? - De ce nu te ridici să verifici?
- Spune-le gemenilor să înceteze. - Nu pot. Nu ascultă de mine.
Bună, Joe. Ai auzit despre accidentul feroviar?
- Nu. - E la ştiri.
La faţa locului a venit personal militar,
iar asta sporeşte misterul.
Desigur, vom avea mai multe detalii pe măsură ce va trece timpul.
- Îţi vine să crezi asta? - Nu.
- E la ştiri. Înseamnă că e adevărat. - Ştiu.
Thomas Woodward încă e tratat de medicii Forţelor Aeriene
după deraierea trenului de aseară.
Se pare că Woodward a adormit la volanul camionetei sale
care a fost lovită de trenul în viteză.
Ce-ar fi să cureţi tu? Mi-ai fi de mare ajutor. Mulţumesc.
...cel mai mare accident feroviar din istoria statului Ohio.
Starea lui Woodward, care a predat la şcoala generală...
Pare să fie un dezastru, nu-i aşa?
- Dumnezeule! E uimitor! - Ce?
Putem să-l folosim. Putem să-l filmăm.
- Vrei să ne întoarcem acolo? - Sfinte Sisoe, e grozav!
- Serios? - Eşti un adevărat geniu.
Trebuie să reparăm camera şi să developăm filmul de aseară.
Mă duc să fur nişte bani de la mama mea.
Dacă putem folosi din materialul de aseară,
înseamnă că avem iar nevoie de Alice în rolul soţiei.
- Da, mi s-a părut foarte bună. - Excelentă, dar n-o va mai face.
Eu cred c-o va face.
E imposibil. Ai auzit ce-a zis.
Dar asta a fost înainte de noile scene.
Chiar crezi că-i pasă de scene?
- A fost foarte implicată. - Da, toţi am fost.
Lentila e crăpată. Inelul de focalizare s-a spart.
Crezi că se poate repara?
Cred că e mai ieftin să cumperi una nouă.
Camera e distrusă, omule. S-a terminat.
Putem folosi camera tatălui meu.
Alo?
- Alice, sunt Joe Lamb. - Bună.
Am pregătit nişte scene noi pentru film,
iar eu şi Charles speram că vei apărea în ele.
Nu, am terminat cu asta.
Vreau să developezi filmul ăsta cât mai repede posibil.
Poţi să faci tură de noapte?
Imbecilule, nimeni nu poate face tură de noapte.
- Vrei să cumperi nişte "iarbă"? - Nu, mulţumesc.
Cât de repede poţi s-o faci?
Dacă mă grăbesc, pot să-ţi dau filmul în trei zile.
Ce mai face sora ta? Cea frumoasă, nu cealaltă.
Nu ştiu.
- Mă uit la accident la ştiri. - Da, l-am văzut.
- Ar trebui să închid. - Aşteaptă.
Lasă-mă să vin pe la tine şi să-ţi aduc scenele.
- Nu. Nu veni. - Vin imediat. E o idee bună.
Nu-mi pasă ce vrea Charles. Am spus nu la telefon.
- Ştiu, e adevărat, dar... - Şi ai venit la mine acasă.
Da, şi...
Nu înţeleg de ce mai lucraţi la prostia aia de film.
Ar trebui să pleci.
Ce-i asta?
Mă invita la o petrecere.
- Serios? - Bună dimineaţa, dle Dainard.
- Nu vine la petrecerea ta. - Da, dle.
Tu... pleacă de-aici!
Du-te acasă şi nu te mai întoarce aici!
Nu vreau să te mai văd.
Ali, treci în casă.
Ali, sunt în bucătărie!
O fac.
Poftim?
Taie! A fost excelent!
Dumnezeule... Arată extraordinar cu trenul!
Joe, reîncarcă pistolul cu capse. O să filmăm din alt unghi.
Alice, a fost excelent. Martin, puţin mai repede de data asta.
Am încercat, Charles, dar încă sunt şocat de aseară.
- Simt c-o iau razna. - Chiar a arătat bine?
A fost incredibil!
Ce crezi că s-a întâmplat?
Adică de ce s-a izbit de tren?
Am un presentiment groaznic.
Frăţie, ce faci?
- E un tren al Forţelor Aeriene. - Ce?
Fac machete din plastic. Le lipesc, le vopsesc.
Şi nu se ruşinează cu asta.
Uite cine vorbea. Tabăra de matematică.
Îmi aduceţi o cafea, vă rog? Să fie cu frişcă.
E atât de sofisticat.
- Îmi place cafeaua. - Nimănui nu-i place cafeaua.
La Forţele Aeriene, chiar şi machetele trenurilor au nişte cârlige.
Aşa e. Ca să poată fi încărcate pe nave de transport.
Toate vagoanele acelui tren aveau cârlige peste tot.
Joe, vrei să încetezi să vorbeşti despre asta?
Eu sunt singurul care nu pricepe ce înseamnă asta?
- Probabil, Smartin. - Cary, taci!
- Tu să taci. - Nu-mi place când îmi spui aşa.
Îmi pare rău, Smartin. Dar te plângi atâta.
Dr Woodward avea harta aceea. A condus pe şine.
Poate că era ceva ce voia să distrugă.
Mai tăceţi odată.
Poate că se săturase să fie bătrân şi a vrut să se sinucidă.
Ce idee tâmpită!
Avea o armă. De ce n-a folosit-o?
Sunt o mulţime de metode mai eficiente pentru a te sinucide.
Pastile, un ştreang...
- Nu mai lua cartofii prăjiţi! - Am comandat asta cu un motiv.
Scuzaţi-mă, ne mai aduceţi o porţie de cartofi prăjiţi?
- Fiindcă prietenul meu e gras. - Foarte amuzant, Clefăilă.
Măcar eu nu am nevoie de scaune pentru bebeluşi.
- Poţi sări de pe o clădire. - Sau să cazi pe scări.
Asta nu e foarte eficient, nu-i aşa?
Dacă erau Forţele Aeriene, ce au avut în tren?
Iisuse, mai taci odată!
Aţi auzit ce a spus bătrânul Woodward.
N-avem voie să vorbim despre asta.
Joe, pe bune, chiar vrei să rişti să păţească şi tatăl tău ceva?
- E încărcat. Daţi-i drumul! - Da, să trăiţi!
Da, mi s-a spus că accidentul ăsta a provocat toată confuzia.
După cum vă aşteptaţi, autorităţile locale încearcă să afle ce s-a întâmplat
şi cum vă putem ajuta.
Totul e sub control.
O să facem "curăţenie" cât se poate de repede.
- Dle colonel, ar trebui să ştiu ceva? - Nu-mi trece nimic prin cap...
Am înţeles că vă îngrijorează natura încărcăturii noastre.
- Aş dori să văd documentele. - Mă tem că nu se poate.
Dle colonel, mulţi oameni din oraşul ăsta vor dori să afle ce se întâmplă.
- În ce oraş suntem? - Lillian.
Dle adjunct, în caz că mă întrebaţi dacă avem ceva periculos în trenul ăsta,
vă pot asigura că răspunsul e "nu".
Scuzaţi-mă.
M-au aburit vreo două ore până mi-au dat voie să vorbesc cu cineva.
Bănuiesc că sunt cam ocupaţi, Jack.
Colonelul refuză să-mi arate documentele.
Mi-a spus că transportă piese de avion. Eu nu-i cred.
Sunt de la Forţele Aeriene. E normal să transporte piese de avion.
Dle şerif, sunt sigur, altceva se întâmplă...
Iau mostre din urmele lăsate de cauciucuri.
De ce-ar face aşa ceva? Pe cine ar căuta?
Şi introduc nişte cuburi ciudate în nişte cutii.
Cuburi ciudate?
Şi apoi le încarcă în camioane roşii. Sunt câteva zeci...
Dle şerif, cred că trebuie să verificaţi.
Iar eu cred că tu trebuie să iei o pauză.
Jack, ţi-am tot spus încă de când Elizabeth trăia.
Eşti un adjunct bun, însă trebuie să-ţi iei o vacanţă.
Du-te acasă, dă-ţi jos uniforma, du-te la pescuit,
îmbrăţişează-ţi fiul...
Breen, nu cred că Edie te plăteşte să asculţi muzică la radio.
- Breen! - Bună, dle şerif.
- Ce-i ăla? - Un walkman.
E ca un fel de casetofon. Poţi asculta casete.
- Vreţi să încercaţi? - Nu cred...
Copii cu un casetofon portabil e tot ce ne trebuie...
- N-o să ducă la nimic bun... - Am înţeles...
Dle şerif?
- Unde-ai învăţat să faci aşa ceva? - Am învăţat dintr-o carte.
Joe, trebuie să vedem şi alte imagini cu accidentul trenului.
Îmi dau seama...
Ştii trenul acela în miniatură pe care l-ai construit?
Vreau să-l fac să explodeze şi să filmez totul.
Lasă-mă să-l arunc în aer.
Da, sigur...
Super!
Nu-i nimic. N-au decât să-l arunce în aer.
Nu-mi pasă.
Vrei să-l vezi? Tenul... Trenul meu în miniatură?
Trenul pe care l-am construit?
Frate, ce tare e...
Frate, e a treia oară când se întâmplă aşa ceva.
Cum ar trebui să fiu un zombi?
Păi... ar trebui să fii un strigoi fără viaţă, fără suflet...
...ochi neînsufleţiţi, înfricoşătoare...
- Ai făcut ore cu dna Mullen? - La limba engleză.
- Da... - Da...
Să semeni cu ea, însă flămândă după carne umană.
Ca şi când ar vrea să transforme pe cineva într-un zombi.
Cam aşa ceva fac zombii...
Doamne, aşa... E foarte bine.
- Nu-i rău. - Pe bune?
Da...
Ai grijă. S-a scurs nişte benzină. Nici nu ştiu cât carburant am pierdut.
Nu prea pui multe întrebări.
- Lasă-l puţin, dle Blakely. - E doar adjunctul, nu-i şeriful.
Eu cred că-i un atac al urşilor.
Nu se vede nimic pe camerele de supraveghere.
Vicky, ai veşti de la şeriful Pruitt pe ziua de azi?
Nu, nicio veste.
Vicky, trebuie să trimitem un echipaj la magazinul lui Edie,
să-l dăm în urmărire pe şerif, şi să verificăm întreaga zonă.
Ai recepţionat toate astea?
Am recepţionat. Încă ceva, Jack...
Primim o mulţime de telefoane ciudate.
Ce fel de apeluri ciudate?
N-am mai văzut aşa ceva până acum. Ce naiba ar trebui să fac?
Cei de la companiile de asigurare au crezut că glumesc.
Uită-te şi la Boneville-ul ăsta.
Trebuie să aibă aripi ca să-i scoată motorul.
Ai avut probleme cu cineva, în ultima vreme, Izzy?
Mă gândeam c-ar trebui să vorbeşti cu Louis Dainard.
Anul trecut, nu l-am ajutat cu bani şi n-aş fi surprins
dacă asta ar fi vreo răzbunare bolnavă.
Generatorul îmi lipseşte.
Nu-mi găsesc câinele. A dispărut.
Faceţi plângere. O să trimit pe cineva să se ocupe de toţi.
Lucy!
Am pus patru oameni să lucreze la caz.
Oamenii nu se simt în siguranţă. Ştii de ce? Pentru că chiar nu sunt.
Cei de la Forţele Aeriene nu răspund la nicio întrebare.
Camioanele lor sunt la reşedinţa Woodward,
şi pun pariu că vor să pună mâna pe cercetările lui Woodward.
Cercetări, ce naiba?
M-am uitat într-un camion şi am văzut un fel de scaner.
Un fel de contor Geiger.
Ei spun că eliberează zona accidentului, însă iau mostre din urmele cauciucurilor.
Asta înseamnă că ei caută pe cineva. Ce-o fi însemnând şi asta?
- Aţi văzut-o pe Lucy? - Nu. Sunt sigur că e undeva, pe-aici.
Ţi-am păstrat ceva în frigider.
Nu-mi plac. Îmi pare rău, puştiule.
Nu-i nimic, găsesc eu ceva.
Să ridici aia de pe jos.
Vicky, ai curent la secţie?
Se tot întrerupe. Cei din Burt County sunt în întuneric.
Fă-mi o favoare şi dă drumul la apă şi curent, te rog.
- Aşadar Forţele Aeriene caută o maşină. - Maşina tatălui lui Alice.
Iau mostre ale urmelor de la locul accidentului. Terminat.
Nu mai vreau să aud nimic. Exact despre asta am vorbit.
Poate ne ascultă chiar acum. Doamne, ţine-ţi gura. Terminat.
Cei de la Armată sunt la reşedinţa Woodward.
Îi caută cercetările. Nu ştiu ce înseamnă şi asta.
Sper că n-o să fii un nesuferit şi-o să mă laşi baltă.
Vii mâine să mă ajuţi, sau nu?
Vreau s-o faci pe Alice, din nou, să semene cu un zombi.
Bine, vin şi o machiez. Terminat.
Cablurile au dispărut. Nu mai e nimic aici.
La fel şi aici. Cineva a luat toate cablurile.
Fir-ar să fie...
Ai găsit ceva în Lillian? Bruce, mă recepţionezi?
Cablurile lipsesc pe o distanţă de aproape un kilometru.
Curentul a revenit la M38.
Camionul 14, Rooney a plecat de la punctul de colectare.
O să primeşti mai multe informaţii când o să raporteze.
Vreau să ştiu cine le-a luat.
20 de cuptoare cu microunde... au dispărut din inventarul meu.
Peste tot dispar diverse lucruri. Trenuri se lovesc, oameni dispar...
Belmont County n-are curent.
Ştiţi ce impresie am eu?
Am impresia că e o invazie a ruşilor...
Nu cred că ruşii sunt implicaţi în evenimentele din oraş.
Cu toate astea, declar stare de asediu...
Până nu ne spuneţi ce se întâmplă cu lucrurile noastre,
eu spun că e mâna sovieticilor.
Şi vrem ca şeriful Pruitt să se întoarcă.
Cei mai buni oameni se ocupă de lucrul ăsta.
Dle McCandless...
De miercuri dimineaţă, radioul meu portabil a luat-o razna.
Pe unele frecvenţe prind comunicaţii ale Armatei.
Sunt distorsionate şi nu-mi dau seama despre ce e vorba.
Aţi auzit?
Dle McCandless, putem vorbi între patru ochi?
A fost ca şi când radioul mi-a fost "răpit".
Sunt sigur că e tare enervant. Aţi memorat cumva acele frecvenţe?
Cum să nu... 132,01...
Penny, mai bine ia legătura cu Vicky.
- Dave, l-ai văzut pe Milner? - Nu, dle. Nu l-am văzut.
Jack, ceva se întâmplă cu garajul meu.
- Tom! L-ai văzut pe Milner? - Ai încercat la el, la birou?
Am încercat la birou...
Ce ne facem cu curentul? E căzut de două zile...
Roscoe, vreau ca toate radiourile să fie pe frecvenţele ăstea.
Milner, n-ai cumva cu scaner radio cu decodificator?
- Demodulator vocal. - Mă rog...
Adu-l aici şi instalează-l, te rog.
Jack, ce s-a întâmplat?
Cred că Forţele Aeriene folosesc frecvenţe...
Ieri dimineaţă a fost la mine acasă. Ştiai?
L-am arestat pentru problemele cu maşinile şi altele. E curat.
Ţi-aş fi recunoscător dacă ţi-ai informa fiul
că nu mai are ce căuta la mine acasă.
Şi nici să discute cu fiica mea.
Cred că machiajul de ieri era mai bun.
Nu, e bun şi ăsta. Îmi place.
Trebuia să-mi fac curat în cameră.
Tu ai făcut toate machetele ăstea?
Da, da... Ăla e "Cocoşatul de la Notre Dame".
L-am văzut la...
Ăsta-i trenul pe care vor să-l distrugă.
Pare adevărat.
Pare atât de vechi...
Da, folosesc metoda cu pensula uscată.
Ai o anumită culoare şi apoi o amesteci cu euro-gri.
- Euro-gri? - Da, sunt 14 nuanţe de gri.
E o nebunie...
Ce era lănţişorul ăla? Cel pe care îl ţineai după accident?
A fost al mamei tale?
Tata i l-a dăruit mamei în ziua în care m-a născut.
Îl poartă tot timpul... Adică îl purta...
A murit într-un mod foarte urât...
Tata a reuşit să-l ia înapoi.
- Ce naiba, nimeni nu ştie unde sunteţi. - Suntem aici.
Trebuie să joci rolul soldatului.
- Am crezut că-l chemi pe Evan. - Ne-a tras ţeapă. E un fătălău.
- Îmi cer scuze... - Nu-i nimic.
Trebuie s-o faci. Tu eşti singurul.
Cum adică mi-au găsit câinele în Brookville?
E în altă regiune...
Acolo au găsit-o...
Avem aproape 30 de apeluri de la oameni care-au găsit câinii noştri,
însă apelurile nu sunt locale.
Parc-au fugit în toate direcţiile...
Nu e genul ei. Ea nu dispare. Trebuia să...
Bun, calmaţi-vă. Spuneţi-mi cum arată.
Are părul negru, era pe role... Ştiţi ce sunt rolele?
Da, ştiu ce-s alea...
Aşteptaţi puţin...
Negativ. Nu pot recupera informaţiile.
- Cu siguranţă sunt Forţele Aeriene. - Ei sunt, însă ce înseamnă?
Şi de ce comunică pe frecvenţele astea?
- Poate nu sunt Forţele Aeriene. - Pun pariu pe cinci dolari că ei sunt.
- Cinci dolari? - Da.
Trebuie să vă pregătiţi pentru Operaţiunea "Proximitate".
- Ce operaţiune? - Operaţiunea "Proximitatea".
- Ce-i asta? - A lucrat la Romero Chemical.
Am aflat câte ceva despre activităţile companiei.
După tot ce mi-ai spus aseară la bar, mă gândeam c-ar trebui să ştii.
O s-avem probleme pentru că suntem aici?
- Ne ridică calitatea filmului. - Nu mă refer la calitatea filmului...
- Gary, ţine-ţi gura. - Cei de la Forţele Aeriene ne vor omorî.
- Gary... - Nu-mi mai pune mâna pe gură!
Tocmai am descoperit-o azi.
- Sper că înţelegi că e strict-secret. - Desigur.
Nu ţi-aş fi oferit informaţia dacă n-am fi luptat împreună în Vietnam.
- Au fost vremuri grele. - Prefer să nu vorbesc despre asta.
Am înţeles. Eşti un prieten bun.
- Nimic, deocamdată. - Câte mai sunt?
Cam şase cutii la subsol.
Alte obiecte de impozitat...
E aici, undeva. O să-l găsim. Dacă nu, ne spune Woodward unde e.
Ce naiba e aia?!
Joe!
Bună ziua, dle Lamb!
Treci în maşină!
Dle Lamb, e camera dvs, dar, practic, filmul e al meu.
Ce naiba?!
E din cauza mea?
Aş vrea să vă ajut, dle şerif, dar vrem să păstrăm discreţia.
De ce patrulează maşinile voastre prin oraş?
Vom pleca în scurt timp.
Atunci, sunt sigur că nu te superi dacă o să întreb de voi la Washington.
O să discut cu nişte prieteni despre "Proximitate".
Aşa facem, deci...
Dle adjunct, hai să vorbim. Însă nu aici.
E ceva nou pentru amândoi.
Trebuie să facem faţă doar noi doi.
O să-ţi spun totul cât se poate de simplu şi clar.
Nu eşti prieten cu Alice Dainard.
"Nu" înseamnă "nu", nicidecum "poate".
Nu înseamnă "da", înseamnă "nu".
Îl ştiu pe Louis Dainard de ani de zile. Numai necazuri aduce.
Maică-ta spunea cu nu e chiar atât de rău.
Că are nevoie doar de-o şansă, că e trist...
Am încercat să fiu bun cu el, însă nu mai pot.
Nici el, nici fiica lui n-au voie în casa asta.
Nici ţie nu-ţi permit să-ţi petreci timpul cu ea
la proiecte sau orice aţi face voi.
Asta-i tot. Sper că ne-am înţeles.
Ba nu ne-am înţeles.
- Ce-ai spus? - Că nu ne-am înţeles...
Noi doi nu ne-am înţeles în nicio privinţă.
- Nu ne-am înţeles absolut deloc. - Joseph...
Doar pentru că mama a murit, nu înseamnă că ştii ceva despre mine.
Nu ştii. Şi nici despre Alice nu ştii nimic.
- Ea e drăguţă... - N-am de gând s-avem discuţia asta...
- Se poartă frumos cu mine! - Nu-mi pasă!
Tatăl ei e un nenorocit iresponsabil.
Ascultă-mă...
Sunt 12.000 de oameni în oraşul ăsta, şi toţi sunt speriaţi.
Au o singură persoană pe care se bazează.
Înainte era altcineva, însă acum sunt doar eu.
Dle adjunct, aruncaţi-vă armele şi puneţi-vă mâinile pe maşină.
Am venit să vorbesc cu col. Nelec. Mi-a spus să ne întâlnim aici.
Sunteţi sub arest militar. Aruncaţi-vă armele.
Unde-i Nelec?
Eu nu mai vreau probleme. Tu mai vrei?
Ţi-am umblat prin lucruri, căutând probe.
Ce ştii, de unde ştii, cine mai ştie...
Îmi amintesc de tine de la laborator.
Şi-mi amintesc că nu-ntotdeauna ne-am înţeles.
Însă asta nu-i o scuză să faci ceea ce-ai făcut aici.
Aşa că, din dorinţa de a progresa şi pentru a evita problemele,
de ce nu-mi spui unde ţi-ai ascuns cercetările,
şi cine mai ştie despre ele.
Ştiu că-i pus pe cineva să înregistreze accidentul din acea noapte.
Spune-mi cine e şi o să te ajut.
Jur pe Dumnezeu şi pe viaţa mamei mele.
Dacă ne ajuţi acum, o s-avem grijă de tine.
Am văzut ce se întâmplă, dle Nelec...
...când ai tu grijă de cineva.
E al meu. E al meu! O să-l momesc şi o să-l prind.
E în mine, să ştii.
La fel cum şi eu sunt în el.
Data viitoare când o să-l vezi...
...pentru că sunt sigur c-o să-l vezi, şi eu te voi urmări.
- Dormeai? - Înainte... mai devreme... nu.
- Te simţi bine? - Da, totul e-n regulă.
- Nu vrei să intri? - Ba da.
- Tot nu este curent. - Tot e dezordine în cameră.
Eu n-am putut să adorm. Mă gândeam...
Voiam să-ţi spun ceva, până mâine.
Nu-l lăsa pe Charles să-ţi arunce trenul în aer.
Nu mi se pare corect.
Ştiu că-i prietenul tău, însă e atât de autoritar...
Îl cunosc de le grădiniţă. E foarte de treabă.
N-ar trebui să obţină mereu ceea ce vrea.
Mereu obţine ceea ce vrea...
Ştiu că nu te cunosc deloc...
Chiar dacă am impresia că te cunosc...
- N-ai şi tu senzaţia asta? - Ba da...
Doar că sunt şocat de toată conversaţia asta.
- A revenit curentul. - Nu, lasă-l aşa.
E atât de ciudat...
...s-o privesc în felul ăsta, ca şi când încă ar mai fi aici.
Se uita şi ea la mine aşa. Se uită cu adevărat...
Ştiam că e acolo... că există.
A băut în acea dimineaţă... tatăl meu...
Şi-a ratat tura.
Mama ta a lucrat în locul lui în ziua accidentului.
Îşi doreşte... ştiu că-şi doreşte ca el să fi fost în locul ei.
Câteodată şi eu îmi doresc lucrul ăsta.
Nu spune aşa ceva.
E tatăl tău...
- E normal lucrul ăsta? - Nu, e ceva nou.
Îmi spui şi mie pe unde-ai fost?
Sau să-ţi spun eu?
Stai jos.
Ar trebui să mă duc la culcare.
Vreau să vorbesc cu tine. Am spus să stai jos.
Nu vreau să stau jos.
Atunci pleacă. Fii exact ca maică-ta şi plecă.
- Tată... - Ce mai aştepţi?! Pleacă!
Pleacă!
Alice!
Aşteaptă!
Allie, îmi pare rău!
Alice!
Alice! Allie!
Allie!
Focul a fost pornit la ora 05:00.
Operaţiunea "Proximitatea" a început.
Am mai rămas patru ore până la evacuare.
De ce nu reacţionezi? Chestia aia mi-a distrus peretele.
Ţi-am spus să n-o iei.
De ce eşti aşa de furios? Că nu te las să-mi arunci trenul în aer?
Asta-i doar o parte.
Spune-i surorii tale că Donnie s-a despărţit de Karen.
S-a întâmplat acum o săptămână.
Care-i problema ta?
Întregul meu film e un dezastru din cauza ta.
- Ştiu că taică-meu e vinovat. - Mă rog...
- O să terminăm filmul. - N-are legătură cu filmul!
Ce tot vorbeşti? Normal c-are legătură cu filmul.
- Las-o baltă. - De ce?
Nu s-a-ntâmplat nimic!
Pot să aduc camera. Ştiu unde-a pus-o taică-meu.
Putem să terminăm până la festival.
- N-are legătură cu filmul. - Atunci ce e?
Doamne, tu chiar nu te-ai prins. E atât de evident.
- Ce-i evident? - Doamne, ce prost eşti.
În noaptea accidentului ai început să te porţi ciudat.
- Cum adică? - Dintr-o dată ai început să comentezi.
Filmul tău era compromis. Asta-i spus. Erai supărat.
- Ţi-am dat camera. Te-am ajutat. - Nu te preface c-ai făcut-o pentru mine.
N-ai făcut-o pentru mine şi ştii lucrul ăsta.
N-a fost vorba despre mine. A fost vorba despre Alice.
O să rămâi aici să investighezi?
Cred că e mai bine dac-ai părăsi oraşul pentru câteva zile.
John, nu-mi place. Cazul ăsta, crimele astea...
Şi eu ce-ar trebui să fac?
Tu ţi-ai dorit o soţie în film.
Nu pentru ca tu să te îndrăgosteşti de ea.
Şi ce-ţi pasă ţie ce părere am eu despre Alice?
Pentru că-mi place de ea. De-asta am rugat-o să apară în film.
Pentru ca eu s-o cunosc mai bine, nu tu!
- Îţi place de Alice Dainard? - Ce idiot eşti!
Fir-ar să fie! Uite cât fum e.
Nu pot folosi imaginea asta. Nu mă laşi nici să-ţi arunc trenul în aer.
Totul e o prostie.
Am putea construi alt tren şi să-l aruncăm pe ăla în aer.
- Ştiam că-ţi place de ea. Scuze. - Gura.
Nu-i nimic. Nu ăsta-i lucrul care mă deranjează.
Şi ea te place pe tine.
Asta mă deranjează cu adevărat.
Ştiu că-i o prostie... De ce m-ar plăcea pe mine?
Încă n-am slăbit, iar doctorul spune că e destul de dificil.
Totul e aşa o prostie...
Charles...
Joe, ce naiba?
Ce-i aia?
- Dle Harkin, ce se întâmplă? - E evacuat oraşul din cauza incendiului!
...e evacuat din cauza unui incendiu de pădure scăpat de sub control
şi care ameninţă să ajungă la uzina chimică din Lillian.
Vă rugăm să luaţi numai strictul necesar.
Dacă sunteţi în maşina personală,
urmaţi convoiul până la centrul de evacuare.
Vă rugăm să vă păstraţi calmul.
Am lăsat acasă nişte medicamente de care are nevoie soţia mea.
Dle, oraşul e închis. Nimeni nu are voie să intre.
Charles! Mă scuzaţi...
Charles! Slavă Domnului! Te-am căutat acasă, dar nu erai.
- Da, ne-au urcat în autobuz. - Bună, scumpule.
- Mă duc să-l caut pe tata. - Îi spui şi despre...
Să te întorci la noi dacă nu-l găseşti.
Dle Dainard, sunt Joe Lamb.
Ştiu că nu vă place de mine, şi îmi pare rău pentru asta.
- Îl caut pe tata. - A luat-o.
- A luat-o pe Alice! - Poftim?
L-am văzut. Era mare şi nu ştiu...
N-am mai văzut niciodată aşa ceva.
Nu m-a crezut nimeni. Mi-au dat pastile întruna.
- Nu mă crede nimeni. - Eu vă cred.
- Ceva a răpit-o?! - Trebuie să le spunem.
- Trebuie s-o caute pe Alice! Hai! - E moartă! Alice sigur e moartă!
- Nu mai vorbi aşa! - Eu vreau să trăiesc, da?
Ce te aştepţi să facem? Oraşul e închis. N-avem voie acolo.
Am o idee. Eu mă duc, fie că veniţi, fie că nu.
- Eu sper să veniţi. - Haideţi, băieţi!
Am şase tone de explozibili. Hai să-l căutăm şi să-l distrugem!
- Nu te ajut. - Te rog.
Stau eu cu gemenii săptămâna viitoare, ca să te duci la petrecerea lui Wendy.
Nu glumesc. Nu mă întreba nimic şi nu spune nimănui.
Vorbesc serios, chiar nimănui!
- Trebuie să fie vorba de el? - Da sau nu, urâto?!
Îmi retrag oferta dacă te mai gândeşti mult.
Evacuarea asta mă bagă în sperieţi. Mă face să-mi regândesc priorităţile.
Te-am văzut aici şi m-am gândit să stăm împreună.
Da, am putea.
L-am întrebat pe Charles despre tine. Mi-a spus că eşti un tip grozav.
Are dreptate.
M-ai urî dacă aş începe relaţia cerându-ţi o favoare?
- Există reguli în maşina mea, da? - Unde naiba mergem?
Mergem la şcoală şi intrăm în rulota pe care o ţine Woodward în parcare.
Pun pariu că acolo îşi ţine cercetările.
Care cercetări?
Vom afla tot ce se poate despre fiinţa asta, ca s-o găsim.
Aşa o vom salva pe Alice. Hai să mergem!
Dracilor, să nu vă urcaţi pe tapiţerie. Şi nu se atinge nimeni de casetofon, da?
De ce sunt şase lacăte la uşă? Mergem la şcoală!
- De când e el şeful? - Nu ştiu.
Trebuie să mă uşurez! Ce fac, îmi dau drumul aici?
Mersi pentru ospitalitate.
Mă duc singur sau vii şi tu?
Toate vehiculele să urmeze convoiul până la centrul de evacuare.
Dacă cei de la Forţele Aeriene au verificat deja casa lui Woodward,
nu e logic să fi verificat şi rulota de la şcoală?
- Şi eu m-am gândit la asta. - Poate biroul, dar nu şi temniţa.
- Woodward avea multe acolo... - Gura!
- Ce muzică îi place surorii tale? - Nu mă interesează. Cred că disco.
Pot să revin la muzica disco.
Să n-o iei pe River Road. E blocat drumul pe-acolo.
Am văzut şi eu. Fii atent!
- Vă aştept aici, ca fraierul? - Da, mersi mult că ne ajuţi.
Ai cumva o rangă?
Joe, lasă-mă pe mine să încerc!
Sper că jocul meu electronic e acolo!
Joe, e imposibil de deschis! N-avem cum să reuşim!
Chestia asta e închisă ca un seif de bancă.
Nici măcar un hoţ profesionist n-ar fi în stare s-o deschidă.
E atât de rezistentă...
Eu ţi-am slăbit uşa...
- Ce de vechituri! - Are şi filme aici.
Nu pot să cred că intrăm prin efracţie în şcoală!
Cine face aşa ceva? Nimeni! Doar idioţii!
Dr Woodward a fost lăsat la vatră în mod neonorabil
de la Baza Aeriană Nellis în 1963 din cauza comportamentului subversiv,
orice o mai fi şi asta.
Charles, uită-te! E bătrânul Woodward.
Pe vremea când era mai tânăr.
Urmăreşte chestia asta încă din 1958.
Ce e chestia asta?
Aici scrie "incidentul din 8 aprilie 1963".
Nu ştiu ce să zic.
- Cary! - Ce-i?
Trebuie să găsim chestia asta! Nu te mai prosti!
Bine, scuze!
Eu le-am spus că fiinţa asta e mai sofisticată decât noi,
că face parte dintr-o specie predominant subterană,
iar tratarea ei fără compasiune sau respect...
Eu le-am explicat că nu vrea altceva decât să-şi reconstruiască nava,
un aparat de zbor construit din acele cuburi dintr-un complex aliaj metamorf.
E un material remarcabil pe care nu-l vom înţelege pe deplin.
E disperat să-şi refacă nava de când s-a prăbuşit aici în 1958.
Dar noi, în loc să-l ajutăm, l-am ţinut ostatic.
E dr Woodward!
A fost reţinut, iar dr Nelec a făcut biopsii, experimente şi l-a torturat.
Prin durere şi lipsă de compasiune, l-am învăţat să ne urască pe toţi.
L-am transformat într-un inamic.
Eu i-am spus că ştiu lucrurile astea pentru că a luat legătura cu mine,
i-am spus că face legături psihice prin simple atingeri.
Dumnezeule!
- Ce-i chestia aia? - Ce naiba?!
- Nu pot să mă uit. - Martin, o să vomiţi.
Din clipa în care m-a atins, l-am înţeles,
iar el m-a înţeles pe mine.
Dacă nu ne schimbăm şi nu începem să-l ajutăm,
cu toţii vom plăti preţul, dar Nelec nu vrea să asculte.
El nu încerca să-l omoare.
M-a eliberat din funcţie.
Voia să-l ajute să evadeze.
Dar nu mă voi da bătut.
Voi face tot ce-mi stă în putere...
- Dumnezeule! - Voi aţi auzit?
Îl voi ajuta să-şi reconstruiască nava.
Nu mişcă nimeni!
I-am identificat. Sunt doar nişte copii.
Fir-ar să fie!
Percheziţionaţi-i. Ia dă-mi să văd.
- Eu le-am cumpărat şi le-am asamblat. - Doamne, Cary, mai taci din gură!
Tu eşti copilul ajutorului de şerif.
Nu.
Luaţi-i de-aici!
Haideţi!
La naiba!
Cer ajutorul poliţiei!
Breaker 1-9, sunt pe frecvenţa poliţiei?
- Să trăiţi, dle sergent! - Ce mai faci?
Salut, dle Lamb!
- Roscoe! - Pe unde naiba ai umblat?
- Cu ce eşti îmbrăcat? - Treci încoace.
Cei de la Forţele Aeriene au pornit incendiul.
Nu ştiu de ce, dar vor să evacueze oraşul.
Toată operaţiunea asta şi evacuarea sunt de rău augur.
- Trebuie să aflăm... - Ai auzit de Joe?
Dispecera a primit un apel de la un grup cetăţenesc.
Joe şi nişte prieteni au fost prinşi de nişte soldaţi la şcoală.
Preston, spune-mi totul şi nu te arunc în închisoare.
Da, domnule. Dar uitaţi-vă peste asta mai întâi.
Dle sergent, echipa de curăţenie 3 e la 20 de minute distanţă.
Recepţie. Zona e asigurată. Aşteptaţi noi ordine.
Ce-o să se întâmple cu noi?
- Cred că o să murim. - Taci din gură! N-ar face asta.
Nu glumesc. Eu cred că o să ne omoare.
- N-o să ne omoare! Ştii de ce? - De ce?
Pentru că suntem doar nişte...
Ţineţi-vă bine!
E aceeaşi chestie care era în tren?
De ce-am oprit?
Am intrat în contact cu încărcătura preţioasă.
Veneam dinspre centrul oraşului şi ne îndreptam spre...
Şofer, vezi ceva afară?!
Nu, domnule. Nimic!
Ce fel de armă e aia?
- Sako Bolt Action 30W-6... - Ajunge, am priceput.
Alea nu sunt gloanţe. O încarcă cu săgeţi de urmărire.
Poftim. Marchează-l.
Da, domnule.
Deschide uşa!
Nu am un sentiment prea plăcut.
Dle, vreţi să trag într-o zonă anume...
Dumnezeule!
Ajutor!
Dumnezeule!
Fă ceva acum!
Ce arme avem în dotare?
- E un monstru acolo, Joe! - Unde naiba e?!
L-am prins, dle!
Centura asta mă sufocă! Haideţi!
Sunt Nelec. Folosiţi artileria grea.
Orice s-ar întâmpla cu mine, să nu-l lăsaţi să...
- Deschide-o! - Deschide uşa!
E nituită!
Tu eşti mai gras! Deschide uşa!
- Te rog, deschide-o! - Unde sunt cheile?!
Erau la Overmeyer! Ajută-mă! Mi s-a înţepenit piciorul!
Vă rugăm, dle, deschideţi uşa!
A mai murit unul!
Băieţi, s-au spart geamurile!
Martin, ajută-mă să mă urc pe umerii tăi! Haide!
Hai, sus!
Hai, Joe! Hai, că poţi!
Haide!
Hai, Joe!
Sparge geamul, fătălăule!
Hai, trebuie să mergem!
Haideţi! Repede!
- Vino cu noi! - Poftim?
Avem nişte întrebări pentru tine.
- E moartă? - Vino cu noi.
Am ordine de la colonelul Nelec să-l duc pe omul ăsta înapoi la bază.
E al dvs, dle sergent.
- Haide. - Ce vrei să faci?
- Unde mergem? - Să ne găsim copiii.
Băieţi! Le-am găsit!
Băieţi! Mi-am găsit artificiile!
- Bravo! - Se întorc! Eu zic să plecăm.
Haideţi!
Nu, uitaţi!
Trăiţi! Am crezut că...
- Ce dracu'?! - Donnie, tre' să ajungem în oraş.
Da, dar vezi tu, sunt al dracu' de ameţit acum.
Vrei să conduc eu?
- Ce s-a auzit? - Par a fi focuri de armă.
- Unde mergem? - Am văzut ceva la cimitir.
Woodward a spus că e subteran. Cred că ştiu unde e.
Ce naiba e aia?! Întoarce maşina!
- Joe, întoarce maşina! - Nu pot! E un tanc în spate!
Băieţi, trebuie să fugim! Donnie, trezeşte-te!
- E prea ameţit! - Drogurile sunt naşpa!
- De ce trag? - Haideţi!
- E o nebunie! - Ce se întâmplă?!
Dle, armele trag aiurea, toate!
Rachetele sol-aer, radarul, e o harababură totală, dle!
- Fugiţi! - Haideţi!
Dumnezeule!
Ce naiba?!
- Hai, mai repede! - Aţi văzut exploziile? Erau imense!
Dumnezeule!
- A cui e casa asta? - A lui Kathy. Am găsit asta în frigider.
A lui Kathy? O cunosc.
- Charles, ce naiba faci? Nu e a ta! - Mi-e sete! Sunt într-o zonă de război.
Hai, să mergem!
- Unde mergem? - La cimitir. Sunt sigur...
Ce-am păţit la picioare? Mă dor!
- Martin, îţi iese un os din picior! - E o gaură în casă!
Joe, dă-mi chestia aia de pe perdea!
Trebuie s-o caut pe Alice! Voi staţi aici cu Martin!
- O să te descurci fără mine? - Da!
- Trebuie să salvez fata! - Hai, Cary, taci din gură!
- Calmează-te! - Haide!
- Mă doare, Charles! - O să te doară tare de tot!
Doamne, Martin, n-am făcut-o încă!
Vino după mine.
Asta fac de cinci străzi. Ce căutăm aici?!
Hai, intrăm pe o uşă din asta. Ajută-mă!
- Cu ce să te ajut? - Trebuie să intrăm.
Ce vrei să facem?
- Îţi spun imediat. - De ce sunt murdare ferestrele?
La trei. Unu, doi...
Unu, doi, trei...
- E înfricoşător. - N-ai artificiile la tine?
Glumeşti?
Alice e acolo.
Am venit la tine în ziua aceea
ca să-ţi spun că n-am vrut niciodată să fac rău cuiva.
Jur!
Îmi pare rău, Jack, pentru ceea ce a păţit soţia ta.
A fost un accident.
Joe, nu înţeleg...
Pe-aici!
- E şeriful Pruitt. - Ştiu. Cary, uite!
Sunt cadavre peste tot.
- Ce-i asta? - Suntem sub turnul de apă. Uite!
Alice trebuie să fie pe-aici!
Mănâncă pe cineva.
- E aici. - Dumnezeule, o văd!
- O să folosim artificiile tale. - Nu cred că o să-i facă ceva, Joe.
- Mai sunt alte tuneluri. - Aşa, şi?
Vreau să faci zgomot aici, peste două minute.
Să fie puternic şi de durată.
Dă-mi nişte artificii.
Ai grijă să fugi înainte să explodeze. Să nu stai aici. Să fugi!
Unde te duci?
Haide, Cary!
Alice, te rog, trezeşte-te!
Alice!
Te rog, trezeşte-te! Alice!
Trăieşti!
- Te simţi bine? Mă auzi? - Ce-i asta? Ce cauţi aici?
Fac tot ce pot ca să te salvez.
Cum ţi-ai dat seama?
Tatăl tău mi-a spus. Era îngrijorat şi leşina.
- Serios? - Trebuie să plecăm.
Mă scuzaţi!
Unde ne aflăm?
- Mi-am uitat geanta în maşină şi... - A stat încuiat ani de zile.
E speriat şi înfometat şi vrea să plece acasă.
- Când m-a atins, mi-am dat seama. - Ajută-mă să-l dau jos pe şerif.
Veniţi după mine! O să vă scot de-aici!
- Dle şerif, de-acolo am venit. - Nu mă contraziceţi. Veniţi!
Copii, hai să mergem după şerif.
Pe-aici!
Joe!
Ţi-am spus să ieşi. Ce cauţi aici?
Credeam că asta e ieşirea. Am încercat!
Bună, Alice! Bine ai revenit.
Haideţi, trebuie să plecăm de-aici!
A dispărut! A luat-o! Nu vreau să fiu eu următorul!
- Pleacă! Nu vrei să fii aici! - Joe, ce faci?
Ce naiba face?
Te înţelegem!
Dar nu toţi sunt răi!
- Nu! - Joe!
Dă-i drumul!
Ştiu că se întâmplă lucruri rele.
Lucrurile rele se întâmplă...
Dar poţi să treci peste ele.
Poţi să treci peste ele.
Stai puţin! Ce?!
- Atenţie! - Jos!
Ce face?
Construieşte un model.
Sunt lângă tine.
Traducerea şi adaptarea: Nahrmer, Shadow & veveriţa_bc
www.titrări.ro
Sincronizarea Blu-ray: PoLL11 @ www.titrări.ro
Tip for download: Open Subtitles MKV Player