VICEVERSA
Traducerea şi adaptarea: Lemnaru Florin
Sincronizarea: Masterblaster Team
Alo.
D-le Brooks, va caută o anume Margo Brofman la telefon.
- Oh, da? Fă-mi legătura. - Bine.
- Alo? - Hei, Margo.
Organizez o petrecere surpriză duminică noaptea. Poţi să vii?
Pentru cine e surpriza?
Pentru tine.
- Cine mai vine? - Doar Felicia şi Liz.
Oh, da?
- Cu ce ocazie? - Asta e surpriza.
- Bună, Mac. - Frumos costum.
- Pot să iau câţiva trandafiri? - Serviţi-vă.
Mulţumesc.
Am ajuns.
Intră, Steve.
Arăţi bine, şmechero.
- Felicia. - Bună, Steve.
Mulţumesc.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Şi Liz.
- Bună, Steve. - Bună.
Hei, Margo. Vino aici.
Incredibil!
Arată bine.
Sexy!
Incredibil!
Smechero, arăţi minunat!
Haide, Margo. E rândul meu.
Oh, da.
Nu-mi vine să cred.
Stau aici cu trei femei frumoase care spuneau că mă urăsc.
- Cred că visez. - Încă te mai urâm.
Ne-am decis că trebuie să te pedepsim pentru felul cum tratezi femeile.
Oh, da.
Bărbaţii ca tine trebuie să fie opriţi.
Şi cum o să mă opriţi?
O să te ucidem.
Ce mod de a fi ucis.
Oh, Dumnezeule.
Am făcut-o.
Trebuie totuşi să-l scoatem din cadă şi să-l aruncăm în rău.
- Nu cred că pot. - Trebuie să poţi!
N-o putem face fără tine.
Târfelor.
Unde mă aflu?
În Purgatoriu.
- Unde-i asta? - Între Rai şi lad.
Şi-acum ce o să se întâmple?
Pe de o parte, ai îndeajuns de multe motive să ajungi în Rai.
- Mulţumesc Doamne. - Cu plăcere.
Pe de altă parte, ai fost în mod constant atât de rău cu femeile încât...
ai merita să mergi direct în lad.
- Asta e destul de rău. - Perfect de acord. Toate te urăsc.
- Toate? - Din câte ştiu eu.
Ar trebui să ştii, că...
îmi vine greu să cred că nu există acolo câteva femei care...
În acest moment eu m-aş gândi doar la una singură.
Aşa că m-am decis că ar trebui să te întorci...
şi să găseşti o singură femeie care să-l iubească cu adevărat pe Steve Brooks.
Dacă o găseşti, vei merge în Rai.
Dacă nu, îţi vei petrece eternitatea în lad.
- Înapoi? - Doar dacă nu ai altă sugestie mai bună.
Înapoi e bine. Înapoi e minunat.
Bună dimineaţa. Sunt Ross Britain. E ora 08:00 în New York.
Îl ascultaţi pe Keith Slaughter şi pe cei de la The Butchers...
cântând ceea ce Jerry Falwell ar descrie a fi muzica diavolului.
Scuză-mă.
- Da? - Aş vrea să depun o plângere.
Ce mai e de data asta?
Am la fel de multe drepturi asupra sufletului lui Steve Brooks ca şi tine.
De aceea l-am trimis înapoi.
Dacă nu poate găsi o femeie care să-l placă, atunci sufletul lui e al tău.
Ăsta nu e un test corect.
O să aleagă pe cineva neajutorat...
o femeie naivă...
pretinzând a fi cineva ce în realitate nu e.
În final ea o să-l adore.
Şi ai avea onoarea ştirbită să primeşti...
un desfrânat degenerat în Rai.
Ce sugerezi?
Să-l învăţăm o lecţie, şi în acelaşi timp...
făcându-i imposibilă calea de a-şi putea folosi maşinaţiunile de mascul feroce...
asupra oricărei femei naive.
Şi cum să fac asta?
Uşor.
Transformă-l în femeie.
Paza.
Bine, d-nă Wetherspoon.
O să mă ocup imediat de asta.
Se aude un ţipăt de femeie în apartamentul lui Brooks.
Iar?
Nu suna la fel ca la celelalte.
A fost înfiorător.
Crezi c-ar trebui să chem trupele speciale?
Nu.
E cineva aici?
Eşti sigur că n-ai nevoie de întăriri?
Sunt Mac!
Hei, doamnă. Domnişoară?
Sunt treaz! Sunt treaz! Cât e ceasul?
Sunteţi în regulă?
- Ce naiba s-a întâmplat? - Uşurel.
Se pare că aţi leşinat sau ceva de genul ăsta.
Cred că am leşinat sau ceva de genul ăsta.
Oh, da.
La naiba! La naiba!
La naiba!
Unde-i d-l Brooks?
- Cine sunteţi? - Unde-i d-l Brooks?
Cine sunt?
Cum aţi intrat?
Şi cum de-mi ştiţi numele? Nu v-am văzut intrând.
- Al era de serviciu. - Mie nu mi-a spus.
Aţi semnat în registru?
Nu-mi amintesc.
Toţi oaspeţii sunt obligaţi să semneze în registru.
N-aţi fi putut intra decât dacă d-l Brooks a spus că e în regulă...
şi dvs aţi semnat în acel registru.
D-l Brooks trebuie să fi spus că e în regulă şi eu să fi semnat, nu?
Pentru că sunt aici!
La dracu sunt aici!
- Nu mă simt prea bine. - Vreţi să chem un doctor?
E în regulă.
Ştii, trebuie să... trebuie să...
Am căzut acolo pentru că am primit câteva veşti rele...
dar o să fac un duş, o să mă bărbieresc.
Şi o să mă pun din nou pe picioare.
Ştii cum vine asta, Mac. E că atunci când te scoli pe partea greşită a patului...
- şi nu te-ai spălat pe dinţi. - Când se întoarce d-l Brooks?
Nu foarte curând.
- Serios? - Da. El, uh...
vezi tu, mi-a spus că pleacă undeva departe.
- Pleacă departe. - Da.
Şi,... şi m-a rugat să am grijă de apartamentul lui.
- Să aveţi grijă de... - Da. Pentru că...
- pentru că suntem surori. - Sunteţi surori?
Eu... eu sunt sora. Vreau să spun, sora lui vitregă.
Avem mame diferite, dar mi-a dat mie cheia lui...
mi-a arătat cum merg lucrurile...
aşa că o să mă descurc, foarte bine.
- Mulţumesc mult. - Desigur.
Ce mai faceţi, d-nă Wetherspoon?
La naiba! Incredibil.
- Alo? - Alo.
Hei, Walter. Ce mai faci, amice?
Cine e?
Bine, uite ce e, Walter. O să încerc să-ţi spun ceva.
Sunt femeie.
Da?
Eu sunt, Walter. Sunt femeie.
Cine e? E Connie?
Nu, nu e Connie. Eu sunt.
Bine. Las-o baltă. Sunt bărbat.
Sunt Amanda. Sunt sora lui Steve.
Aşteaptă până ai să mă vezi.
Steve n-are o soră. Pot să vorbesc cu Steve, vă rog?
Păi, vorbeşti... Adică, nu poţi.
E trecut de ora 10:00. Steve n-a apărut la muncă.
Uite, e cam complicat.
Ce-ar fi să ne întâlnim la prânz şi o să-ţi explic atunci.
Steve mi-ar fi spus dacă avea o soră.
Nu, n-ar fi făcut-o.
O să ne întâlnim la City Grille la ora 1:00.
Stai, aşteaptă! Cum o să te recunosc?
Nu mă poţi rata, amice.
Sunt blondă, am cam 1,75 metri înălţime.
Şi arăt al naibii de bine.
Paza.
Da, d-le Reed.
Aşteptaţi o secundă.
- Asta e tipa. - Nu i-am dat voie niciodată să intre.
- Tu i-ai dat voie să intre? - Nu. Mi-a spus că tu...
- 'Neaţa, May. - Aşteptaţi un pic.
- E încă în aşternut? - Staţi un pic. Nu puteţi urca acolo!
- Aş vrea o ceaşcă de cafea. - D-na Brofman!
D-na Brofman, deschideţi uşa!
Ce e, May?
- Cine eşti? Ieşi afară! - Sunteţi bine?
Sună la poliţie!
Oh, da. Poţi să le spui totul despre mica petrecere pe care ai trântit-o aseară.
Poftim?
Scafandrii n-ar trebui să aibă vreo problemă în a găsi cadavrul.
Parcă le şi aud pe Felicia şi Liz în momentul ăsta.
Oh, da.
"Am încercat să-l înecăm în cadă, dar...
Margo l-a împuşcat.
De trei ori în piept."
May? Nu suna poliţia. Uită de poliţie.
- Sunteţi sigură? - Da.
Bine.
Cine eşti?
Ce-ai făcut cu pistolul?
Cine dracu' eşti?
Oh, uită-te bine, Margo.
Se spune că ochii sunt ferestrele către suflet.
Uită-te în ochii mei. Al cui suflet îl vezi?
Eu sunt, Margo... Steve.
Eşti nebună!
Te-am ales pe tine pentru că eşti cu mult mai isteaţă decât celelalte două paraşute.
De asemenea, şi pentru că îl crezi pe poponarul ăla de medium al vostru...
care-ţi tot spune că ai fost Elena din Troia într-o altă viaţă.
Din câte văd eu, n-ai avea motive să nu crezi...
că sunt răposatul, marele Steven Brooks, fostul tău iubit...
reîncarnat într-o superbă femeie.
Uită-te bine, Margo.
Ai face bine să crezi, şmechero.
Pentru că după ce o să împrumut de la tine o rochie şi nişte ruj...
O să iau prânzul cu amicul meu Walter...
iar tu o să mă înveţi...
totul despre ce-am vrut dintotdeauna să ştiu despre femei dar m-am ferit să întreb.
Ce mai faci, Walter?
- Amanda? - În carne şi oase.
Şi ce spui de carnea asta?
Iisuse Christoase.
Susie, o să iau o margarita, te rog.
Deci ce părere ai? Te-ai uitat bine la picioarele mele?
Deci, Steve n-a menţionat niciodată de mine?
Nu.
Ei bine, e de înţeles.
Şi noi de-abia ne-am descoperit acum câteva zile.
Sunt sora lui vitregă. Avem mame diferite.
El cu siguranţă a vorbit despre tine.
Pe bune?
Ia uită-te la fundul ăla.
Doamne, n-ai vrea să te joci un pic cu pantalonii ei?
Nu eşti gay, nu-i aşa?
Dacă eu sunt gay, Clint Eastwood e travestit. Scuză-mă.
Ştii, nu prea semeni cu Steve, cu excepţia...
poate puţin la ochi...
Dar cu siguranţă te porţi ca el. Întotdeauna bei margarita, nu?
- Da. - La fel ca Steve.
Ei bine, pentru Steve, oriunde s-o afla acum.
Apropo, el unde e?
Nu ştiu. Spunea că vrea să plece undeva departe.
Şi că probabil o să fie plecat o bună bucată de timp.
Îţi baţi joc de mine.
- Nu. Vorbea ceva de legat de Gauguin. - De cine?
Gauguin, Walter. A fost un pictor francez.
Care s-a decis să renunţe la toate şi s-a mutat în Tahiti să picteze.
Spunea că se săturase de toate.
Şi fie vorba între noi doi...
părea foarte deprimat.
Deprimat?
Aseară, trei din fostele lui iubite l-au invitat la o petrecere.
Când ne-am despărţit, era extrem de fericit.
Poate că petrecerea n-a mers exact cum îşi plănuise.
Steve nu e genul de bărbat...
care să se decidă brusc să renunţe la toate iar mie să nu-mi spună.
- I-ai verificat biroul? - Pentru ce?
Ştiu şi eu. Poate ţi-a lăsat vreun bilet.
- Tu ai auzit ceva despre asta? - Nu. E foarte ciudat.
Beth, ea e Amanda Brooks, sora lui Steve.
- Ce mai faci, Beth? - Te superi dacă mă uit în biroul lui?
- Poate a lăsat vreun bilet. - Du-te.
Dar când am făcut curat pe biroul lui, n-am găsit nimic.
- Sunteţi sora lui? - Sora vitregă.
De-abia ne-am descoperit şi noi acum câteva zile.
Oh, pentru că sunt secretara lui de doi ani...
şi nu mi-a spus niciodată...
- Nimic. - Te-ai uitat în sertar?
- Da. - Să mă uit şi eu.
I-a spus Amandei că a renunţat la tot şi vrea să fie ca Gauguin.
Pictorul?
- Nu-mi vine să cred că nu mi-a spus. - Ce-i asta?
- Ce? - E un bilet. Scrie "Pentru Walter."
- Unde l-ai găsit? - În sertar.
M-am uitat...
"Dragă, Walter. M-am săturat de viaţa mea.
M-am decis să renunţ la tot şi s-o iau de la început ca Gauguin.
A rugat-o pe Amanda, sora mea vitregă, să stea în apartamentul cât timp sunt plecat.
Invit-o la prânz. O să-ţi placă de ea. Are o grozavă pereche de...
Cu bine. Steve."
- Ăla e scrisul lui? - Da.
Ce s-a întâmplat?
Chiar a plecat.
Da, aşa se pare, drăguţă.
Întotdeauna îmi spunea aşa.
Trebuie să fi fost înnebunită după el.
L-am urât. Doar că...
întotdeauna plâng când sunt foarte, foarte fericită.
Scuze. Scuzaţi-mă.
Îmi cer scuze, d-le Friedkin.
D-le Friedkin, tocmai am găsit asta.
- Sora lui Steve. - Sora vitregă.
Steve al nostru?
Ca să vezi ce şmecher.
Nici el n-a ştiut de ea până acum câteva zile.
Să mai vorbeşti de secrete de familie.
Ar trebui să citiţi biletul.
Ce bilet?
- E o glumă, nu-i aşa? - Nu, nu e, a plecat.
Nu-mi vine să cred.
Dvs trebuie să fiţi Arnold, şeful lui Steve.
- Ce mai faci, Arnold? - Da.
Steve mi-a spus multe despre dvs.
Ei bine, nu şi de rău, sper.
Nu, nu şi de rău.
O să ne lipsească. A fost un tip al naibii de bun în domeniul publicităţii.
A fost, cu siguranţă, dar...
cred că ar fi putut mai bine de atât.
Oh, zău? Cum aşa?
De ce nu mă duceţi în biroul dvs. O să vă spun cum vine asta.
Eşti sigură că nu vrei să-ţi dau ceva mai tare?
Nu, mulţumesc. Cu excepţia unei ocazionale margarita la prânz...
Mi-am făcut un obicei să nu beau la serviciu.
Suni la fel ca fratele dumitale.
- Pentru cine lucrezi? - Pentru tine, sper.
Sunt flatat.
Ai ceva experienţă în domeniul publicităţii?
Angajează-mă şi îţi voi aduce contul Faxton.
Adu-mi contul Faxton şi eşti angajată.
Angajează-mă, şi nu-i voi spune soţiei tale
despre apartamentul "J" din West 57th Street.
Dumnezeule.
Ce altceva ţi-a mai spus Steve?
Mi-a spus că-l plăteşti cu 200 pe an. Eu o să accept 250.
De ce te-aş plăti mai mult decât primea Steve?
Steve n-a dat tot ce poate.
Denise.
Îl cunoşteai pe Steve Brooks destul de bine, nu-i aşa?
- "Dacă-l cunoşteam"? - Bine, "cunoşti".
- Da. Destul de bine. - Deci ia spune-mi.
Ce adjectiv ai folosi pentru a-l descrie cel mai bine?
Nemernic.
Ăsta ar putea fi şi un substantiv.
Mare nemernic.
Sună grozav. De când începi?
De mâine dimineaţă. Ce pot să spun?
- Ce-ar fi să-mi arăţi The Ropes? - Sigur.
A naibii pantofi italieni.
Da, bine. O să fie într-adevăr grozav să lucrez cu tine.
- Ce-ar fi să luăm masa diseară? - Da.
Să zicem puţin sushi la Aiko's.
Ora 8:00. Câteva beri la Duke's.
- Bine. - Grozav.
Ne vedem mai târziu, amice.
Ei bine...
ia să vedem care dintre călăuzitorii tăi...
e disponibil să ne dea nişte răspunsuri.
Iisuse.
Salutare, Sahib.
Multe binecuvântări din partea spiritului etern.
E Pasha.
Pasha, e oportun momentul să stăm de vorbă?
Extrem de oportun, Sahib.
Răspunsul la întrebarea ta e...
pentru că Sahib Brooks să fie...
reîncarnat, mai întâi trebuie să fie mort.
Păi, este mort.
Este?
Păi, nu e? Adică, tu se presupune a ştii despre aceste lucruri.
Dacă, într-adevăr, sufletul nemuritor al lui Sahib Brooks...
şi-a părăsit obligaţiile sale pământeşti...
e rezonabil să presupunem...
că încă n-a ajuns în sălaşul său spiritual predestinat...
lucru de care, bineînţeles, aş fi ştiut de el.
Bine. Să zicem că este mort...
şi că s-a reîncarnat într-o femeie.
- Vezi tu, sufletul etern... - Lasă-mă să termin!
Îmi pare rău, Pasha.
Ar putea fi acelaşi bărbat într-un alt trup?
Cu toate că marele proiect furnizează...
aproape orice posibilitate...
n-am auzit niciodată de cazul despre care vorbeşti.
Dar o să cercetez şi o să-ţi raportez data viitoare când vom comunica.
Între timp, pacea fie cu tine...
şi Brahma, sufletul suprem...
esenţa Universului...
să te ghideze şi să te protejeze.
Chestia asta chiar că mă epuizează.
La naiba Pasha, n-a prea fost de mare ajutor.
În afară de faptul că aceasta...
femeie pretinde a fi defunctul domn Brooks...
mai există şi alt motiv pentru care ai putea crede că el e mort?
Nu, bineînţeles că nu! Ce alt motiv ar mai putea fi?
Aţi format 555-6731.
Vă rog să lăsaţi un mesaj şi o să vă sun eu mai târziu.
Salut, Kurt, poponar psihopat ce eşti.
Margo, mişcă-ţi fundu' la Bloomingdale's. Ne vedem acolo într-o oră.
Oh, da, asta e drăguţă.
Unde ai de gând să mergi?
Vreau să merg la Aiko's.
Nu crezi că e un pic prea formală pentru sushi?
Da, probabil, dar poate că ar trebui s-o luăm oricum.
Pregătită pentru alte nopţi în care aş putea s-o îmbrac.
Oh, pregătită să fie.
Ce părere ai, crezi că o să arăt bine în aşa ceva?
Nu există nimic în care să nu arăţi bine.
Pariez că spui asta tuturor băieţilor care devin fetiţe.
Aveţi nevoie de un sutien.
Cred că avem aceeaşi mărime? 34-C, nu-i aşa?
Oh, da. Aşa cred...
- Numerar sau card? - Care e suma totală?
Cu tot cu cosmetice, parfumuri şi bijuterii...
face 41.611 de dolari şi 89 de cenţi.
Cum vrei să plăteşti pentru asta, şmechero?
Niciodată nu mă lasă să plătesc pentru ceva.
Dacă aş face-o, cu siguranţă m-ar împuşca, şi m-ar arunca în râu.
Îţi dai seama câte animale nevinovate au trebuit să omoare ca să-ţi facă haina asta?
Îţi dai seama cu câte animale bogate a trebuit să mă culc ca să obţin haina asta?
Vine.
Scuzaţi-mă. D-ra Brooks, nu?
Sunt Stuart Higgins, managerul clădirii.
Încântată să te cunosc. Fă-mi o favoare, Al.
Aştept o comandă mare de la Bloomingdale's.
Vrei să mi-o trimiţi sus când vine? Am o întâlnire tare diseară.
Îmi pare rău, dar nu vă pot permite să staţi în apartamentul d-lui Brooks...
doar dacă puteţi dovedi că sunteţi într-adevăr sora lui.
- Aveţi nişte acte de identitate? - Ca de exemplu?
- Un permis de conducere? - Nu conduc.
- Carduri de credit? - Nu cumpăr.
I-aţi spus aseară lui Mac, paznicul de noapte...
că fratele dvs i-ar fi spus lui Al, paznicul de zi...
că o să locuiţi în apartamentul fratelui dvs.
- Da. - Ei bine...
acesta e Al, şi nu-şi aminteşte ca fratele dvs să-i fi spus asta.
- Nu-ţi aminteşti asta, Al? - Nu, doamnă.
- Câţi ani ai? - 49 de ani.
Mie mi-ai spus că ai 50. Nu-ţi aminteşti?
Ziua în care ne-a prezentat fratele meu, cea în care ai spus că e ziua ta de naştere.
- V-am întâlnit? - Da, ţi-am spus cât de tânăr arăţi.
Chestia asta ar putea începe mai devreme. Ar putea.
Probabil că nu e nimic serios, doar ceva pe termen scurt...
dar dacă aş fi în locul tău, aş face un control.
Poţi să-l suni pe Arnold Freidkin. E şeful meu la F&B.
Dacă asta nu te satisface, sun-o pe Laura Patrick.
- Pe cine? - Laura Patrick.
Roşcata cu care ţi-a făcut lipeala fratele meu
atunci când nevastă-ta era plecată din oraş.
Ar trebui şi tu să-ţi faci un control. Devii la fel de uituc ca şi Al.
Ia uită-te ce "balcoane" are blonda aia.
Ce-ai zice să te joci "de-a ascunde salamul" cu ea vreo săptămână?
Nu eu, Walter. Tu.
Nu crezi că asta-i o întrebare perfect legitimă?
Venind de la un bărbat, poate.
Nu crezi că femeile pot vorbi între ele în felul ăsta?
Ba da, cred că da. Uneori. Anumite femei.
Deci ce-i greşit ca o femeie să vorbească cu un bărbat în felul ăsta?
Nu ştiu. Cred doar că atunci când un bărbat vorbeşte cu o femeie...
ori o femeie vorbeşte cu un bărbat...
ar trebui să fie ceva mai romantic.
Deci femeile n-ar trebui să simtă şi să vorbească
despre aceleaşi lucruri pe care le simte un bărbat?
Adică, pentru un bărbat e în regulă să spună:
"Sunt excitat. Aş vrea să mi-o trag cu cineva."
Asta pentru o femeie nu e în regulă s-o spună?
Acum suni ca Gloria Steinem.
Hai să mergem la Duke's.
- Steve ţi-a spus de Duke's? - Da.
Obişnuiam să-l trimit la culcare pe fratele tău cu şase din astea.
- Da? Al câtelea e ăsta? - Al cincilea.
Bine. Mai am unul şi mă duc şi eu.
Nu. Ăsta e unul dublu.
Atunci o să-l sorb şi pe ăsta.
Mi-era teamă de asta.
- Chiar mi-e dor de el. - De cine? De Duke?
Nu. De Steve.
De ce? Adică, recunoaşte.
N-a fost cel mai drăguţ tip din lume.
În special în ceea ce priveşte femeile.
Iubeşte copii, totuşi. Şi câinii.
Şi face unele lucruri pentru oameni despre care nimeni nu ştie...
cu excepţia mea şi a psihiatrului la care se duce de vreo şase săptămâni.
Şi a lui Dumnezeu.
- Da. Şi a lui. - Ea.
E ca Popeye.
- Dumnezeu? - Nu. Steve. Ştii tu.
"Eu sunt cine sunt. El este cine este."
E isteţ, nostim, seducător...
şovin şi lipsit de manieră...
care se poate lăuda cu lucruri pe care alţi tipi le-ar fi frică s-o facă.
Dar ştii ceva? Mă place.
E foarte loial.
Vrei să ştii de ce, Walter?
De ce?
Pentru că te invidiază.
Vezi tu, eşti un tip de treabă.
De unde ştii asta?
- Ce, că eşti un tip de treabă? - Nu, că mă invidiază.
Oh. Ei bine.
El mi-a spus. Mi-a spus, "Amanda...
rămâi cu Walt.
E un tip de treabă."
- Poate că nu sunt aşa de bun. - Adică?
Ca să-ţi spun adevărul...
Aş vrea foarte, foarte mult să mă culc cu tine.
De parcă asta e o noutate.
Dar nu pot pentru că eşti sora celui mai bun prieten al meu.
Ce vrei să spui? Steve n-ar avea probleme să se culce cu sora ta.
Dar nu am o soră. Şi chiar de-aş avea, nu cred c-ar face-o.
Oh, ar face-o. Crede-mă.
Deci ce vrei să spui? Că eu aş putea?
Adică, dacă aş putea...
Dacă ai putea, da, desigur.
- Dar nu poţi. - Nu?
Nu. Îmi pare rău.
Vrei să-mi spui şi de ce?
Pentru că nu sunt cine crezi tu că sunt.
Eu sunt, Walt... Steve.
Am murit, şi...
Dumnezeu n-a vrut să mă duc în Rai...
pentru că am fost un nemernic cu femeile.
De asta? Dumnezeule.
Dacă vreau să ajung în Rai...
Trebuie să găsesc...
trebuie să găsesc o femeie care să mă placă.
Asta n-o să fie uşor.
- Hei. Mă crezi că sunt Steve? - Da. Sigur.
Am ştiut eu că poţi.
- Hei, Steve. - Ce?
Tot mai vreau să i-o trag lui soră-ta.
- Nu este Steve! - Nu te-ai uitat în ochii ei.
Nu pe tine te-a sărutat, pentru numele lui Dumnezeu.
- Dă-mi asta. - Ciudat.
E vrăjeală, dragă.
Eşti aşa de credulă pentru astfel de lucruri. De asta te-a şi ales pe tine.
Atunci de unde ştie despre absolut toate?
Poţi să râzi, dar am senzaţia că se uită la noi chiar acum.
Alo?
Eşti acţionar majoritar la Faxton Cosmetics.
Vreau o întâlnire cu Sheila Faxton mâine la prânz.
Pari beată.
Tu pari drogată.
V-aţi drogat toate trei, încercând să vă daţi seama ce e cu mine?
- Era... - Steve.
- Vrei să spui Amanda. - Nu, am spus Steve!
Cafea.
Unde-i carneţelul meu cu adrese?
- Carneţelul dvs cu adrese? - Carneţelul lui Steve cu adrese.
- Oh. Sertarul de sus. - Nu e, m-am uitat acolo.
Am impresia că nu pot gândi cu tot părul ăsta.
Aveţi un păr minunat.
Ştii cât timp durează să-l usuci? Sună-mi frizerul.
Frizerul dvs?
Nu am un frizer. Coafeza mea.
De fapt, ţie cine îţi face părul? E drăguţ. Nu-ţi acoperă faţa.
Sergei, îl cheamă.
Sergei, bine. Aranjează-mi o şedinţă cu Sergei.
Haide, haide, haide!
Media. Cu cine să vă fac legătura?
Alo. Cu d-ra Darlene Wooster, vă rog.
Un moment, vă rog.
- Darlene la telefon. - Darlene.
Scriu o carte care se numeşte "Mari nume în domeniul publicităţii".
Steven Brooks te-a recomandat.
Mă întrebam dacă ai putea să-mi spui câte ceva despre el.
Nu-mi vine să cred că nemernicul ăla ţi-a dat numărul meu!
Nici el nu credea despre tine că eşti atât de tare.
'Neaţa.
Care-i treaba?
Spuneai că vrei să-ţi arăt The Ropes, aşa că...
Oh, da. Exact.
- Arăţi ca dracu', amice. - Nici tu nu arăţi prea bine.
Eşti în regulă? Eşti cam roşie.
- Ai febră sau ce? - Probabil de la prea mult fard.
Trebuie să fi un nenorocit de Rembrandt ca să te machiezi.
Ridică bărbia. Aşa. Aşa e bine.
Ţi-aminteşti când am crezut că eşti Connie?
Ea e Connie.
Bine. În regulă. Să luăm o pauză.
Cred că am nevoie de ceva sărat pentru că mă început să am crampe.
- Bine, daţi muzica încet. - Bună.
Bună. Sunt Amanda Brooks. Sunt sora lui Steve.
Nu mi-a spus niciodată că ar avea o soră.
Sunt sora lui vitregă.
Bună, Walter. Nu mi-a spus niciodată că ar avea o soră vitregă.
- L-ai văzut în ultima vreme? - N-am mai auzit de el de trei zile.
Mi-e teamă că a dispărut.
Unde?
Nu ştim. Mi-a spus...
mi-a spus că pleacă undeva s-o ia de la început.
- Să înceapă ce? - Viaţa.
- La fel ca Gauguin. - Cine?
Gauguin, Connie, e un pictor...
care a lăsat totul baltă şi s-a mutat în Tahiti.
Credeam că ai spus că nu ştii unde a plecat.
Da, bine. Deci să cred că-ţi este dor de el.
Da, cred că da.
- L-ai plăcut foarte mult, nu-i aşa? - Sigur.
- Minţi. - Nu, îmi place de el.
Spui asta doar pentru că sunt sora lui. Spune-mi adevărul.
E un idiot. Scuze.
Te-ai culcat cu el.
Desigur, şi iată-mă pe coperta revistei Dream.
Sunt fata Dream pe luna noiembrie.
- Connie, schimbă-te. - Bine.
Mă bucur să te cunosc.
Ştii, arăţi bine. Ar trebui să fi fata Dream pe luna decembrie.
- La revedere. - Pa.
Dacă sunt câţiva dintre voi care nu mi-au citit memoriul de ieri...
F&B a adăugat două noi achiziţii...
la familia sa în creştere.
D-ra Amanda Brooks...
ale cărei drăguţe picioare...
au intrat în pantofii fratelui său plecat în mod prematur dintre noi.
Şi d-l Dan Jones, recrutat de la biroul nostru de pe coasta de vest.
În regulă. Haideţi să aflăm câteva idei.
Cine vrea să primească "mingea"?
Reclama la Mama Weiss a avut un succes foarte mare.
Ştii, asta a fost contul fratelui tău.
Am o idee ce-ar putea fi la fel de bună...
poate chiar mai bună... pentru Haycrest Foods.
Filmuleţe făcute acasă. Probabil cu tatăl...
în timp ce-şi filmează propria familie ocupată cu lucruri casnice.
Copiii spălând maşina într-o dimineaţă de duminică...
udându-se între ei cu furtunul.
Mama surprinsă luând ziarul de dimineaţă.
Câinele familiei dormind.
Mama servind câteva clătite copiilor la micul dejun.
Copiii bătându-se pe o sticlă cu sirop de arţar Haycrest...
aceasta cade, se rostogoleşte dar nu se sparge.
Filmuleţe făcute în stil de amator, dar cu mesaj profesionist.
Scuză-mă. Îmi cer scuze să te întrerup...
dar ai discutat de ideea asta cu Steve?
Nu. De ce?
Ei bine, sunt un pic jenat că aduc asta în discuţie...
dar am făcut câteva filmuleţe acasă acum câteva zile...
şi am venit cu exact acelaşi concept.
Pe bune?
L-am sunat imediat pe Steve şi i-am spus despre asta.
Nu ştiu ce să spun. Mă simt aiurea.
Oh, n-ar trebui. Ţine minte că întotdeauna în această companie...
nu cel cu ideea contează, ci munca de echipă.
D-l Edmonds vă poate primi acum. Pe aici, vă rog.
Tocmai mă gândeam. Din moment ce amândoi suntem noi aici...
ce-ar fi să ne unim forţele?
- Să luăm cina, să discutăm. - Grozavă idee.
- Să ne cunoaştem. - Da.
Dă-mi voie să te scutesc de timp şi efort, Dan.
Ştiu totul despre tine. Reputaţia ta ţi-a luat-o înainte.
Nu-mi spune că eşti una dintre femeile alea care crede tot ce aude?
Ştii, chiar şi dacă reputaţia nu ţi-ar fi luat-o înainte...
tot aş fi ştiut totul despre tine.
Aia e piele de căprioară?
Eşti un tip frumuşel, isteţ, arăţi bine...
obsedat sexual...
care trebuie să "marcheze" ca să dovedească că este corespunzător.
Se pare că ai mai ţinut discursul ăsta şi înainte.
Nu mă înţelege greşit. Câţiva dintre prietenii mei cei mai buni sunt obsedaţi.
Dar scuteşte-te de o masă scumpă, oricât ego ai mai avea...
pentru că sub nici o formă...
n-o să mă aduci vreodată în aşternut cu tine.
Şi schimbă-ţi aftershave-ul. Miroşi ca o salată.
- Arnold? - D-ră Brooks?
Cred că o să-ţi spun Amanda.
Din moment ce ştii despre apartament...
n-ai vrea să ţi-l arăt personal?
E ticsit cu şampanie, şi are o vedere grozavă către parc.
Nu, mulţumesc. Sunt alergică la struguri...
şi la directorii care profită de ideile altor persoane.
- Doar nu sugerezi că... - Nu sugerez nimic.
Amândoi ştim că niciodată nu l-ai sunat pe Steve.
Chiar dacă ai avea dreptate, ceea ce nu-i cazul...
nu crezi că e o discuţie periculoasă pentru un angajat?
- Cred că-mi pot permite asta. - Zău? Ce te face să crezi asta?
La ora 2:00 am o întâlnire cu Sheila Faxton.
Mai eşti interesat de contul Faxton, Arnold?
- Da. - Bănuiam eu.
- Ai vreo problemă, amice? - Da.
Dacă nu mă săruţi, o să mi se facă rău.
Atunci cred că amândoi avem o problemă...
pentru că dacă te sărut, o să mi se facă mie rău.
O zi bună.
- D-ra Brooks a sosit. - Bine. Invit-o înăuntru.
Intraţi.
Vă mulţumesc pentru timpul acordat, d-ră Faxton.
Cu plăcere.
Dacă Margo nu era acţionar majoritar la Faxton...
n-aţi fi reuşit să treceţi de uşa de la intrare.
Acum că sunteţi aici, cu ce vă pot ajuta?
Aveţi cinci minute.
În regulă, o să trec direct la subiect.
Lucrez pentru Freidkin & Booth, şi...
am vrea să reprezentăm Faxton Cosmetics.
Horton & Benson reprezintă Faxton. De ce-aş vrea o schimbare?
Pentru că suntem la modă. Oamenii noştri sunt tineri şi inteligenţi.
Şi eu vreau afacerea.
Mai exact, ce vrea să însemne asta, d-ră Brooks?
Dacă vreţi să aflaţi, o să-mi ia mai mult de cinci minute.
Bine.
Dau o petrecere în această seară, cu câţiva prieteni speciali.
Kelly o să vă dea adresa.
Bine. Oh, la ce oră?
La ora 8:30.
Fix.
Grozav. Oh, cu ce să mă îmbrac?
Cu orice doriţi.
O să vin.
Cu clopoţei pe mine.
E ora 8:00 în New York City. Sunt Kid Kelly.
Ascultaţi "Are You Listening, Lucky" a lui Joe Ely.
Îţi vine să crezi ce corp am? N-am să mă obişnuiesc niciodată cu el.
Ai grijă cu Sheila. Poate fi periculoasă.
Detectez cumva o notă autentică de îngrijorare
în legătură cu viitorul bunăstării mele?
Nu, dar zilele astea bunăstarea mea se pare că depinde de a ta.
Kathleen Seymour a trăit cu Sheila 10 ani.
A lansat acest parfum pentru Faxton şi l-a purtat tot timpul.
Da? Ce s-a întâmplat cu ea?
A fugit cu arhitect francez. Sheila n-a trecut niciodată peste asta.
Crezi că-i prudent să-i reamintesc de asta?
Cunoscând-o pe Sheila, cred c-ar trebui să foloseşti trucul.
Să încercăm atunci.
- Drăguţ. - Mulţumesc.
- Ce naiba e asta? - E un "body".
Ai dat jos milioane din astea de pe femei.
Parcă uram chestiile astea. Rahat.
E cu adeziv. Intri în el.
- "Intru în el." - Nu, nu. E foarte fragil.
- Îl desfaci... - "Îl desfac. Intru în el."
- Ce mai faci? - Bine, mulţumesc. Dar tu?
Oh, Doamne.
- Bună. Ce faceţi? Drăguţă petrecere. - Uau.
- Bună. - Bună, Sheila.
- Ce anume porţi pe tine? - Nu ştiu.
Ceva ce-am găsit prin dulap.
- Nu sunt sigură a cui designer e. - Mă refeream la parfum.
Oh, păi, e al tău.
- Tu l-ai făcut. Se numeşte... - Da.
Ştiu cum se numeşte.
Vino. O să te prezint câtorva prieteni.
Grozav.
- Deci, nu-ţi place parfumul? - Îl ador.
Numai că uneori mă întristează un pic.
Dar te şi înfurie un pic.
Când o să ne cunoaştem un pic mai bine...
O să-ţi spun totul despre asta.
Grozav.
- Willy, Amanda. - Ce mai faci, Will?
Oh, Doamne, ai avut dreptate, Margo. Tipa asta, Sheila, poate fi periculoasă.
După petrecere, am urcat sus, în dormitorul ei.
Am dat gata câteva pahare de şampanie.
Am discutat cam 10 minute despre publicitate şi sexul protejat.
Apoi am început să ne dezbrăcăm una pe cealaltă.
- Lasă-mă pe mine. - Mulţumesc.
Ştii, o să-mi pun astea în poşetă, bine? Scuză-mă.
Ştii, îmi aduceam aminte de ceea ce îmi imaginasem...
că o să fie o experienţă cu adevărat unică pentru mine.
Dar nu s-a transformat în aşa ceva.
Cu siguranţă ceva n-a mers întocmai.
Aşa că mi-am zis, "Steve, băiete, haide.
Oi fi tu o superbă femeie la exterior...
dar în interior, eşti încă 100% bărbat.
Iar Sheila e încă o tipă bogată, şi excitată în căutare de sex.
Aşa că, dă-i drumul. Ce mare scofală?"
- Fermoarul. - Nu, e un "body".
E unul din alea... Ştii tu, din alea...
Din alea cu adeziv.
Desfă-l.
Oh, da. Bine.
Apoi totul a devenit foarte ciudat. Brusc, am simţit...
Am simţit cum mă strângeau chiloţii.
Am început să tremur. Nu puteam să respir.
Şi apoi a început să mă sărute. Şi atunci am leşinat.
Sunt al naibii de confuz.
Mă simt de parcă aş avea creierul spart în bucăţi.
- Ai încercat cu nişte droguri? - Doar ştii că nu iau droguri niciodată.
Aşa e. N-ai luat niciodată.
Iisuse Christoase.
- Chiar tu eşti, nu-i aşa, Steve? - Da! Da!
Bine.
În regulă. Vrei să-ţi spun de ce nu te-ai descurcat?
Doar dacă ai vrea să sar naibii de pe acoperiş.
- E lesbiană. - Ca să vezi.
- Iar tu eşti un macho, un homofobic... - Homofobic?
Da, şi cei gay... bărbat sau femeie... te sperie de moarte.
- Unde te duci? - Să sar naibii de pe acoperiş.
De-aş avea norocul ăsta.
Nenorocitul!
'Neaţa.
- Amanda, 'neaţa. - 'Neaţa.
Am înţeles că ai văzut schiţele pentru proiectul Brewster Mills, aşa e?
- Da, sunt greşite. - Hei, sunt doar schiţele de început.
- Femeile cumpăra aceste produse, Dan. - Cred că sunt conştient de asta.
Nu, ăsta e un concept bărbătesc despre ce-şi doreşte o femeie.
Ei bine, tuturor femeilor cărora le-am arătat au spus că arată minunat.
Care femei? Secretara ta? Doamnele de la contabilitate?
Ce era să spună şi ele d-lui "California-Mare-Vice-Presedinte"?
- Arnold a zis că arată grozav. - Oh, ar vrea Arnold.
E la fel de sensibil la nevoile femeilor ca şi Jack Spintecătorul.
Hei, poate că ai dreptate, dar de ce eşti atât de enervată?
Să-ţi spun de ce sunt atât de enervată, amice.
Am obosit şi m-am săturat să fiu tratată ca o bucată de carne.
- Alo? - 'Neaţa.
Te-am sunat de două ori.
Da, de-abia am ajuns. Deci, spune-mi...
te-ai mai gândit la acordarea contului Faxton către Freidkin & Booth?
Păi, eşti băgată rău în afaceri în dimineaţa asta, nu-i aşa?
Da, e foarte important pentru mine.
O să mă mai gândesc, şi când mă decid, o să te sun, bine?
- Bine. - Pa.
- Oh, Sheila? - Da?
- Între timp... - Da? Între timp?
Între timp, am putea lua cina împreună?
Sigur.
Am putea lua cina la Sardi's.
Sardi's? N-am putea merge undeva mai puţin public?
Păi, n-are farmec.
Vreau să te faci văzută.
O să vin să te iau la ora 7:30.
Pa.
- Haide. - Unde mergem?
- Mergem la sala de gimnastică. - De ce?
O să-ţi rup fundu'.
Bine. Jucăm 1 la 1?
Îţi dau două în faţă.
Jucăm până la 11. Băgaţi-le undeva pe alea două.
Ray.
Nu te enerva.
Haide, Walter. Doar n-o să laşi o fată să te bată, nu-i aşa?
Dă mâna cu soarta!
Strigă fault! Strigă naibii fault!
- Haide! - Egalitate.
Următorul coş e câştigător.
- Da! - Da!
- Bravo! Bravo! - Frumos meci.
- E timpul să mergem. - E prima dată când mă baţi.
Despre ce vorbeşti? N-am jucat împreună niciodată.
Da, după cum spuneam. Mai bătut pentru prima dată.
Şi pentru ultima.
Ei bine, ai jucat al naibii de bine pentru o fată.
Nu mai fi aşa de binevoitor, Walter.
Am jucat al naibii de bine pentru un bărbat.
D-ra Faxton?
- Adu-mi lista cu vinuri. - Da, desigur.
Doar dacă n-ai ales deja?
Oh, nu. E seara ta.
Ştii, cred că avem o problemă.
Care anume?
Nu există "cerere şi ofertă". Amândouă vrem să fim "agresorul".
Cineva trebuie să fie "bărbatul", nu?
Ce facem în legătură cu asta?
- Dăm cu banu'. - Ha, ha. Vorbesc serios.
Ştii, dacă nu vorbeai serios...
nu m-ai fi adus în locul ăsta.
Şi unde ai vrea să te duc?
Vii des aici?
Obişnuiam să vin când eram bărbat.
Când a fost asta?
Nu cu mult timp în urmă într-o altă viaţă.
Ţi-a plăcut să fi bărbat?
Oh, da.
Cum e?
În comparaţie cu ce?
Cu a fi femeie.
Nu mă înţelege greşit. Nu sunt...
Ştii, să fi femeie...
nu e aşa de rău.
E nevoie de amândouă lucrurile ca să fi dat naibii.
O să beau pentru asta.
- Ce mai faceţi, doamnelor? - Oh, dispari.
Ce păcat. Mama ta, drăguţo, nu ţi-a spus să nu vorbeşti aşa urât?
Pariez că tu nu vorbeşti aşa, nu-i aşa, păpuşă?
Doar cu idioţii care nu înţeleg când li se spune să dispară.
Oh, trebuia să bănuiesc. Care dintre voi e "bărbatul"?
În seara ăsta e rândul meu.
Vorbeşti ca un bărbat. Te baţi ca unul.
Cred că într-adevăr ai fost unul.
Haide.
Hai să te duc într-un loc unde poţi să fi tu însuţi.
Oriunde o fi ăsta.
- Haide. - Bine.
Ce loc.
Bună seara, doamnelor. Pot să vă iau comanda?
- Două margarita. - Imediat.
- Vezi? N-a fost aşa de dificil! - Pentru cine?
Poţi să-i spui lui Freidkin că a obţinut contul Faxton.
Mulţumesc, Sheila. Mulţumesc.
Vrei să dansăm?
Da. Sigur.
Sigur.
- Cine conduce? - Tu.
Bine.
Doamne. Am uitat cum să fac asta.
Nu arată bine.
- Nu pot. - Atunci o fac eu.
Chiar vreau să meargă treaba asta.
- Bine. - Sunt atrasă teribil de tine.
Oh, Doamne.
Sheila, nu face asta.
Nu e chiar aşa uşor. Va trebui să-mi dai un motiv bun pentru care n-aş face-o.
Ascultă-mă.
Am venit la tine doar pentru a obţine contul Faxton.
Ăsta-i singurul motiv?
Da.
Eşti crud ca un bărbat.
Sheila, ascultă-mă. Dă-mi voie să-ţi explic.
- Ascultă, n-ai înţeles. - Ba da.
- Aveţi o problemă, d-ră Faxton? - Hei, dispari, bine?
- E în regulă, Nancy. - Nu, nu e în regulă, Nancy.
Nu-mi place să fiu dată la o parte.
Oh, Doamne!
Din câte vezi, nu m-am descurcat prea bine până acum.
Ar fi mai cuşer dacă m-aş ruga la tine după puţin ajutor?
Ei bine, n-am de gând să renunţ încă.
E ora 03:00 a.m. în New York, şi în direct vine pentru dvs...
de la Gahena Casino, aflat pe tărâmul lui Hades...
ca o piatră aruncată dinspre centrul Pământului, "topita" muzică...
a lui luda Iscariotul şi formaţia să "Cei 30 de arginţi".
Ce-i cu mirosul ăsta?
Brimstone.
O să te obişnuieşti cu el după câteva sute de ani.
Cine dracu eşti?
Cine dracu crezi că sunt?
Arăţi ca diavolul.
Ei bine, nici tu arăţi prea grozav.
E doar un pic de umor din lumea de dincolo.
Amuzant. Ce vrei de fapt?
Pe tine.
- Timpul tău a expirat. - Cine spune asta?
Ai găsit o femeie care să-l placă pe Steve Brooks?
Păi, n-am discutat încă cu toate.
Îţi pierzi timpul degeaba. Vezi tu, le ştiu cine sunt...
şi toate cred că Steve Brooks e un egoist, nepăsător...
şi un porc şovin fără pereche.
Nu te cred! Nu eşti demn de încredere. Eşti diavolul.
Oricum, să ştii, El/Ea nu mi-a dat timp limită pentru acest lucru.
- Uite, urăşti să fi femeie, nu? - Păi...
Nu-i nici o bucurie să ai ciclu sau să-ţi epilezi picioarele.
Şi ce obţii când te uiţi înaintea ta?
Tipi la fel ca tine, încercând să-ţi umble în pantaloni?
Celulita, menopauza.
O să-ţi spun ce am să fac.
În momentul ăsta e o lipsă de buni recruţi.
Pariez că nu există bărbat în viaţă care să nu-şi vândă sufletul...
pentru şansa de a ajunge în aşternut cu tine.
Las-o baltă!
Mai devreme sau mai târziu oricum o să pun mâna pe tine.
Vino acum, şi-ţi voi garanta un timp dat dracului.
Dacă oricum mă vei lua, aş prefera să fie cât mai târziu cu putinţă.
Teribilă privelişte, să vezi un corp frumos ca al tău topindu-se.
- Ce? - Să-ţi spun ceva.
Vrei să pariezi cu mine?
Să facem eternitatea un pic mai...
drăcească?
Ce ai în minte?
Ai văzut filmul Rosemary's Baby?
Da. Ce? Nu! Nu!
Nu pot, înţelegi? Aştept să-mi vină ciclul.
Nu pot. Nu pot.
- E exact ora 8:00... - Ce?
de aici din centrul Universului, New York City.
Sunt Ross Brittain, şi avem parte de o zi minunată.
Soare, cer senin, aşa că aveţi grijă de corpul dvs şi treceţi la treabă!
Îmi cer scuze că am întârziat.
Am anunţat această întrunire pentru a o felicita pe Amanda...
pentru că a convins-o pe d-ra Faxton...
că F&B e cea mai bună agenţie pentru a se ocupa de Faxton Cosmetics...
şi să auzim personal de la d-ra Faxton...
ce idei ar putea avea ca să ne îndrume pe drumul cel bun.
D-ra Faxton?
Ei bine, evident, am câteva idei.
Faxton Cosmetics este temelia firmei Faxton Inc...
şi intenţionez să lucrez îndeaproape cu administratorul contului.
De aceea, mă aştept de la dvs să-mi daţi cel mai calificat, cel mai experimentat...
şi cel mai devotat consilier.
Normal. V-aţi gândit la cineva anume?
Da, de fapt, m-am gândit.
Ce spuneţi de Dan?
- Oh, aş fi onorat. - Bine.
- Atunci e stabilit.
Absolut. Înţeleg.
Felicitări, Dan.
Mulţumesc. Te vreau în echipă.
Oh, bine. Ce-ar fi să discutăm despre asta la cină...
la Sardi's?
Doar dacă nu preferi să mergem într-un loc mai intim.
Nu. La Sardi's e perfect.
Bine.
Atunci te pot face văzut.
Amanda, am localizat-o pe Rebecca Heckencamp care acum e d-na Rebecca Sanderson...
încă mai locuieşte în Allentown.
Bine. Fă-mi legătura.
Amanda, a intervenit ceva, şi nu pot lua cina cu tine diseară.
Sheila Faxton vrea să discute cu tine despre cont, nu?
Da. Sunt foarte dezamăgit.
Tocmai când vroiam să te cunosc mai bine.
Săptămâna viitoare, poate? Luni? Marţi?
Uite, nu întinde coarda, Dan, bine?
Idiotul.
Rebecca Sanderson.
- Rebecca. - Da?
Editez o carte despre afacerile în domeniul publicităţii...
şi despre bărbaţii care au avut succes în această meserie.
Am înţeles că ai fost la liceu cu d-l Steven Brooks.
Steven Brooks? Nemernicul care m-a lăsat baltă? Îl urăsc de moarte!
Pe bune? Sunt şocată pentru că, ştii...
asta nu seamănă deloc cu ce îşi aminteşte el.
Ei bine, are o memorie proastă. Dacă îl mai văd vreodată am să-i smulg ouăle!
Şi încă mai simţi asta după toţi aceşti ani?
- Bineînţeles. Nenorocitul ăla... - Oh, am înţeles. Da.
Nu pot edita asta.
Cobori la fundul butoiului, şmechere.
Se pare că băieţelul Danny o să fie ocupat în acest weekend?
"Ocupat" e una dintre posibilităţi.
- Mergem la Duke's? - Sigur. O să jucăm nişte biliard.
- Da? - Da.
- Alo? - Alo, Brenda?
- Cine este? - Te sun în legătură cu Steven Brooks...
- Trageţi-o singură. - Alo? Brenda?
Rahat!
L-ai sunat pe stilistul ăla al tău?
Da, dar e ocupat până miercurea viitoare.
Ce... La naiba! Nu vroiam decât o tunsoare nenorocită!
- Ce pot face pentru dvs? - Un hamburger cu şuncă.
Aici e frizerie, nu fast-food.
Oh. Păi, atunci, ce-ar fi să mă tunzi?
Laura, Higgins. Nevastă-ta e tot plecată din oraş?
Hei, Walt. Scuze c-am întârziat atât. Am avut unul din taximetriştii ăia psihopaţi.
Ce e?
Oh, da. M-am tuns.
- Îţi place? - Da, e...
e totuşi surprinzător. N-aveai nici o...
Ce s-a întâmplat? Arătai aşa de bine.
Îmi lua o oră să-l usuc în fiecare dimineaţă.
- Bună, Amanda. - Salut, Casanova.
- Ce bei? - Bud.
Două beri Bud.
- Unde ai învăţat să loveşti? - În tinereţea pierdută.
Pariez că l-ai fi bătut pe Steve.
Mă îndoiesc.
Hei, ea e. Ea e cea despre care îţi povesteam aseară.
- Ea? - Da.
Şi-a tuns părul. Aşa mai merge.
- Aseară credeam că e fată. - Hei, băieţi.
- Stai liniştit, Walter. - Ea te-a lovit când nu te uitai?
- Cred că-ţi baţi joc de mine. Ea? - Noi jucăm ceva aici.
Las-o baltă, Walter.
Hei, Walter, eşti cu ea... el... sau ce-o fi?
- Da. Ai vreo problemă cu asta? - Se pare că tu ai o problemă, Walter.
- Ar trebui să rezolvăm problema afară. - Hai s-o facem.
Hei, păpuşă, te-a lovit cineva?
Bine. Haide, amice.
Oh, pentru Dumnezeu, Walter, ar trebui să mai slăbeşti.
Ce mai faceţi, d-nă Wetherspoon?
Oh, lisuse Christoase. În regulă.
Oh, da.
- Bine. - Amanda?
Da, Walter. Eu sunt.
Oh, Doamne. Hei, încetează, Walter.
Iisuse!
Bine. Haide, amice.
Te-am prins. Te-am prins.
Te-am prins. În regulă.
Aşa.
În regulă, haide, Walter. Scoate-ţi pantalonii.
De ce, d-ră Brooks, ce o să spună fratele tău?
Ştii doar că eşti prea beat ca să ajungi acasă.
- O să dormi aici. - Bine.
Aşa că o să-ţi scoatem pantalonii şi apoi...
Haide, Walter. Termină cu prostiile acum.
- Bine. O să te ajut. - Treci în pat.
Ajută-mă un pic, Walter. Haide, drăguţule. Aşa.
Bine. Nu te mai prosti.
- Bine, haide. Treci în pat, Walter. - Da, dragă.
Oh, Doamne.
- Luminile sunt aprinse. - Da, ştiu că luminile sunt aprinse.
Cine mă crezi? Crezi că eu nu ştiu că luminile sunt aprinse?
Idiotul.
Walter?
Ia-ţi mâna de pe fundu' meu.
Eşti sigură?
Fără hanky-panky, Walter.
Fără hanky-panky.
M-am trezit! M-am trezit.
Oh, da.
- Alo. - D-na Brofman vrea să vă vadă.
Ce? Cât naiba e ceasul?
E ora 10:00 fără un sfert.
Bine. Trimite-o sus.
- Puteţi urca. - Mulţumesc, Mac.
Ce ridicol.
Oh, Doamne...
Walter, unde-ţi sunt chiloţii?
Când te-ai băgat în pat aseară aveai chiloţii pe tine.
- Acum spune-mi când ţi i-ai dat jos? - Nu-mi amintesc exact când.
Şi scoate-ţi zâmbetul ăla stupid de pe faţă.
Walter, de ce ţi-ai dat jos chiloţii?
- Amanda, nu-ţi aminteşti? - Să-mi amintesc ce, Walter?
- Să-mi amintesc ce? - Păi, am făcut dragoste.
Nenorocitul dracului.
- Bună dimineaţa. - Ce dracu o fi bună la ea?
Eşti într-o dispoziţie grozavă. Ce s-a întâmplat? Ţi-a venit ciclul?
De-aş avea naibii norocul ăsta.
Da? Ce s-a întâmplat?
E o poveste lungă.
Fă-mi rezumatul.
Mi-am pierdut virginitatea.
Evident fără consimţământul tău.
Eram dusă. Nu-mi amintesc nimic.
- Cine-i nefericitul? - Bună, Margo.
Păi, nu-i chiar că în Romeo şi Julieta,
dar, întotdeauna am zis că există o pereche pentru fiecare.
- Amanda, trebuie să vorbim. - Nu vorbesc cu violatorii.
- Violatori? - Eram beată, dusă.
- I-a plăcut! - Rahat, Walt!
Nu-mi înşira mie prostiile tale de bărbat macho.
Eram inconştientă, amice. N-am simţit nimic.
Eram neajutorată. Ai profitat de mine.
N-am profitat niciodată de nimeni în viaţa mea.
Asta spuneţi cu toţii. Inviţi o fată în oraş la cină, o îmbeţi.
E o întâlnire cu viol, Walt. Citeşte ziarele. Se întâmplă tot timpul.
- Păi, n-a fost cazul aseară. - Nu-mi vine să cred.
Adică, după toţi anii în care am fost amici, e ca şi...
Ştii, tipii ca tine sunt o greşeală în societate.
- Toţi anii în care am fost amici? - Despre ce dracu' vorbeşti?
Nu încerca să schimbi subiectul.
Îţi dai seama că în fiecare şase minute o femeie e violată în ţara asta?
- Nu mi-am dat seama. Îmi pare rău. - Nu ţi-ai dat seama. De ce s-o fi făcut?
De ce să-ţi pese? Doar eşti unul dintre nemernicii responsabili din statistică!
- Acum, aşteaptă un pic, la naiba... - Pentru ce, Walt?
Ca tu să violezi altă femeie, sărmană, inocentă şi naivă?
Am fost virgină, lua-te-ar naiba!
În această dimineaţă, cadavrul lui Steven Brooks,
director de publicitate în New York...
a fost descoperit plutind pe East River.
Conform datelor poliţiei, Brooks a fost împuşcat de trei ori în piept.
Vom continua să prezentăm dovezi din acest caz când vor fi dezvăluite.
Şi, când vom reveni, Ken Lomax vă va raporta firul evenimentelor.
Alo?
Oh, da. Da. Sigur.
Ei, cine era?
De la poliţie era.
Trebuie să-mi identific cadavrul.
Îmi pare rău că vă fac asta, dar se pare că sunteţi singura lui rudă în viaţă.
N-o să fie foarte plăcut. Cadavrul a stat în apă câteva zile.
Doamne, arăt groaznic.
La naiba.
Iisuse Christoase.
- D-ră Brooks... - Oh, Higgins.
A venit poliţia cu un mandat de percheziţie.
Poftim?
Dacă vă arestează, vă rog să nu spuneţi nimic despre micuţa roşcată.
Ce te face să crezi că or să mă aresteze?
V-au găsit pistolul.
Toată chestia asta pare ca un vis urât.
Eşti sigură că nu pot să urmărească pistolul ăla?
Nici o şansă.
Târfo!
Mi-ai plantat pistolul ăla la mine în apartament.
Pistolul nu e înregistrat! Nu-l vor putea urmări!
M-ai omorât, Margo. N-am să iau în cârcă chestia asta.
Şi ce ai de gând să le spui? "Că nu eşti chiar femeie"?
- Că eşti Steve Brooks întors din morţi? - Pe tine te-am făcut să mă crezi, nu?
Te vor băga într-o celulă şi vor arunca cheia!
N-o să găseşti niciodată acea femeie care să te trimită în Rai.
Câţi bani ai?
Trei mii de dolari. Sunt în poşetă lângă pat.
Direct de la New York către Los Angeles, la poarta numărul unu.
D-ră Brooks. Plecaţi undeva?
Nu, aşa îmi place mie să mă plimb prin aeroporturi.
Sunteţi arestată pentru uciderea lui Steven Brooks.
L-aţi invitat pe d-l Brooks la petrecere.
Da, dar n-a mai venit.
Minte!
- Martorul vă aparţine. - Când l-aţi întâlnit pe pârât?
În dimineaţa de după petrecere.
Ce anume v-a spus?
Că este Steve Brooks reîncarnat în femeie.
- Ce altceva v-a mai spus? - Că l-am împuşcat.
Pe cine?
Pe el. Ea.
- Ce altceva v-a mai spus? - Că Dumnezeu l-a trimis înapoi.
- Vreţi să vorbiţi mai tare, vă rog? - Că Dumnezeu l-a trimis înapoi...
şi că n-o să ajungă în Rai până nu găseşte...
o femeie care să-l placă.
- Pe el? - Pe Steve. Ea.
Dar era băută.
Nu, nu eram aşa de băută.
Juraţi să spuneţi adevărul şi numai adevărul?
- Aşa să-mi ajute Dumnezeu. - Spuneţi-vă numele.
Steven Brooks.
Au trecut cinci luni, Walter. Trebuie să mă scoţi de aici.
Fac tot ce pot.
- Deci cum te simţi? - Cum mă simt?
Cum dracu crezi că mă simt, Walter?
O să am un copil.
Şi la naiba e din cauza ta. Îmi vine să te strâng de gât. Aşa mă simt.
Uite, îmi pare rău. Nu ştiu dacă-ţi aminteşti, dar ai fost foarte cooperantă.
Pur şi simplu nu pot să accept acest fapt, Walter.
Beat sau treaz, chiar îţi vine să crezi, doar şi pentru o secundă...
că Steve Brooks s-ar fi putut gândi, măcar, să facă dragoste cu un alt bărbat...
în special cu cel mai bun prieten?
Steve Brooks? Nu.
- Tot nu crezi că sunt Steve. - Nu, şi o să-ţi spun şi de ce.
Acum trei ani, de ziua ta. Ţi-am trimis o micuţă brunetă.
- Pe care ai numit-o Aztec. - Hei!
Uite ce e, nu ştiu de unde ai aflat despre asta.
Dacă Steve Brooks ar fi fost însărcinat, ar fi făcut avort.
Aproape că era să-l fac.
De ce te-ai răzgândit?
N-o să-ţi vină să crezi asta, dar...
cum stăteam, aşa, întins pe masa aia...
şi-mi ţineam picioarele în chestiile alea...
dintr-o dată, totul m-a izbit ca un flash...
că poate singurul motiv că n-am ars pe undeva prin lad a fost...
a fost acela că poate Dumnezeu a vrut ca eu să am acest copil.
Ăsta-i singurul motiv?
Şi să apar în Guinness Book.
Ştiu şi eu. Poate că într-adevăr eşti Steve.
- Ce s-a întâmplat? - Nu ştiu. Oh, Doamne!
Dr. Gold să se prezinte la O.B. salonul 501, vă rog.
De unde ai ştiut că sunt eu?
De la Old Spice.
Şi păşeşti la fel de tare ca dansatorul de step Gregory Hines.
Să nu-l loveşti.
Am vorbit azi cu doctorul, ştiai?
Oh, da?
Ce-a spus?
E îngrijorat de starea ta.
Spunea că ai presiunea sângelui prea mare...
şi...
diabet.
Sunt mare, Walt. Treci la subiect.
Spunea că dacă porţi copilul până la termen...
există posibilitatea ca tu să...
Să mor?
Dar de copil ce-a spus, Walter?
Păi, vezi tu, aici e hibă.
Spunea că dacă te hotărăşti să nu mai vrei copilul, atunci...
Oh, nu. Vreau să am copilul, Walter.
Putem discuta despre asta?
Nu, nu putem discuta despre asta.
Nu-ţi poţi imagina cum este...
să ai o altă viaţă în interiorul tău.
Ce creşte, Walter. Se mişcă.
Ce trăieşte pentru că eu trăiesc.
Şi când voi muri...
această parte din mine...
va continua să trăiască.
E un lucru cu adevărat uimitor.
E un fel de a onora miracolul lui Dumnezeu.
Ceea ce-mi reaminteşte, ştii...
asta în cazul în care ceea ce doctorul ţi-a spus, e adevărat...
ştii tu...
Cum te simţi de faptul că o să fi tată cu drepturi depline?
Grozav.
Ştiam eu că n-o să mă dezamăgeşti, amice.
Păi...
nu crezi că ar trebui să ne căsătorim mai întâi?
Oh, da, da. Sigur.
- Vreau să mă odihnesc acum, Walt. - Bine.
Noapte bună, iubito.
"Iubito"?
Amanda, vrei să-l iei de soţ pe Walter?
Da.
Iar tu, Walter, vrei s-o iei pe Amanda de soţie?
Da.
Inelele.
Oh, da.
Cu acest inel te iau de soţie.
Uite aşa, Walt.
Acum vă declar...
soţ şi soţie.
D-le Stone?
'Neaţa.
Walter, nu vreau să mă dau pe după colţ.
Căsătoria ta a devenit jenantă pentru firmă, aşa că...
o să trebuiască să-ţi dau drumul să pleci.
Păi, oricum vroiam să-mi dau demisia, Arnold.
Vezi tu, în curând o să devin tată, şi ar fi cu adevărat jenant...
pentru mine să-i spun copilului meu că lucrez pentru cineva ca tine.
Dr. Harrison să se prezinte la O.B.I.C.U.
- Aşa. Continuă. - Împinge!
- Trebuie să respiri un pic. - Încă o dată.
Da, împinge.
Aşa. Te descurci foarte bine.
- Aşa. Împinge. E bine. - Nu, nu!
Ai reuşit. Încă puţin. Aşa. Foarte bine.
Felicitări. E fetiţă.
Uite.
- Ştii ceva, Walt? - Ce?
Cred că mă place.
- Ceva se întâmplă, doctore. - Luaţi-i pulsul. Luaţi copilul de aici.
Ce naiba se întâmplă? Nu i se opreşte hemoragia.
- Ce se întâmplă? Amanda. - D-le Stone.
Să facă cineva ceva!
Uau. Ce bebeluş frumos.
Da, te-ai descurcat minunat.
Mi-aş fi dorit să fiu acolo s-o văd cum creşte.
Oh, poţi s-o vezi cum creşte.
Dar între timp, trebuie să te decizi dacă vrei să fi un bărbat-înger...
ori o femeie-înger.
Oh, asta e într-adevăr ceva dificil.
E în regulă dacă mă mai gândesc un pic?
Te iubesc, mămico.
Să mergem.
AMANDA BROOKS STONE (1955-1991)
"Un tip grozav şi o femeie foarte specială. Odihnească-se în pace."
Te-ai hotărât?
Uite, nu vreau să fiu o problemă, dar, ştii, nu-i o decizie uşoară.
- Chiar mi-a plăcut să fiu bărbat. - Normal.
- Dar şi că femeie am avut avantaje. - Bineînţeles.
Aş putea să mă gândesc un pic mai mult?
Nu te grăbi. Ai o eternitate la dispoziţie.
SFÂRŞIT