ULTIMUL ZBOR AL NAVEI OSIRIS
Santinele!
La naiba!
Ne îndreptăm către Joncţiunea 21, aşa cum ai ordonat.
- Robbie a interceptat nişte semnale. - Confirmăm scanerele HR.
- Nu eram siguri ce să facem. - Datele interceptate nu prea au sens.
- Arata că Santinelele. - Dar sunt în jur de 1000.
- Chiar deasupra noastră. - E posibil aşa ceva?
Avem companie.
- Nu par încântate să ne vadă. - Scoate-ne de aici.
- Suntem blocaţi! - E o intersecţie.
- Nu se vede pe hartă. - Ia-o pe acolo!
Mergi spre turete!
Bine.
Vino şi ia de-aici!
Ţineţi-vă bine.
N-am văzut niciodată suprafaţa.
Nu mai e nimic de văzut, decât un cimitir mare.
Doamne.
E o armată.
- Ce e chestia aia? - Un fel de maşinărie care sapă tunele.
- Nu... - Ce?
Uite unde suntem. Ce e la 4 km dedesubt?
Oraşul Zion. (Ultimii supravieţuitori umani)
Hai!
- Cei din Zion trebuie avertizaţi. - Cum?
- Cineva trebuie să ajungă la un punct de livrare de date. - Ce? Eşti nebun?
- Nu ne putem despărţi acum! - Trebuie s-o facem.
- Mă duc eu. - Nu mai e mult timp.
Voi reuşi.
Ştii, am tras cu ochiul atunci.
Şi eu la fel.
La revedere, Thadeus.
La revedere, Jue.
Zboară, iubito. Zboară!
Haide!
Scuză-mă.
Îmi cer scuze. Eram şi eu în mica mea lume.
- E important? - Foarte.
- Sper să ajungă unde trebuie. - Şi eu.
- În zilele astea, nu ştii niciodată. - Aşa e, nu ştii niciodată.
La revedere.
Thadeus!..
A DOUA RENAŞTERE Partea I
Bine aţi venit în arhiva Zion-ului.
Aţi selectat fişierul istoric 12-1.
"A Doua Renaştere".
La început, a fost omul. Şi pentru o vreme, a fost bine.
Dar umanitatea şi aşa-zisa societate civilizată...
a căzut în curând victima neseriozităţii şi a corupţiei.
El a zis: "Îmi pare rău, domnule, sunt inapt pentru acea funcţie".
Atunci omul şi-a modelat robotul după placul lui.
Scuzaţi-mă. Vine imediat.
Astfel a devenit omul arhitectul propriului său testament.
Dar pentru un timp, a fost bine.
Maşinile lucrau neobosite pentru a îndeplini poruncile omului.
Asta a fost cu puţin timp înainte ca seminţele dezacordului să prindă rădăcini.
Deşi loiale şi pure, maşinile nu au câştigat respectul stăpânilor lor...
aceste ciudate mamifere, reproductive la nesfârşit...
Se apropie de termenul final...
aceasta fiind ultima zi a procesului lui B1- 66 ER.
B1-66 ER. Un nume ce nu va fi niciodată uitat.
Pentru că a fost primul robot care s-a revoltat împotriva stăpânului său.
"... Instrumentul care întreţinea liniştea...
cetăţenilor Statelor Unite.
Din contră, erau, la acel moment...
considerate ca o clasă subordonată şi inferioară..."
În procesul crimei lui B1-66 ER...
procurorii s-au certat pentru dreptul proprietarului
de a-şi distruge proprietatea.
B1-66 ER a declarat că pur şi simplu nu voia să moară.
Vocile raţiunii nu au fost de acord.
Cine ar putea susţine, ca maşina înzestrată cu spiritul viu al omului...
nu ar fi meritat un proces drept?
Conducătorii oamenilor s-au grăbit să ordone exterminarea lui B1-66 ER...
şi a tuturor celor de genul lui din toate provinciile de pe pământ.
Androizii şi liberalii simpatizanţi au umplut străzile capitalei naţionale azi...
amentinţând cu violenţa dacă nu se va face un lucru bun, în privinţa lui B1-66 ER.
50.000 de maşini şi oameni simpatizanţi...
au continuat demonstraţia lor în faţa tribunalului din Albania...
în care s-a investit "Marşul a o mie de maşini".
Demonstranţii s-au întâlnit cu forţele defensive a răscoalei roboţilor.
Robot ticălos!
Am ceva pentru tine!
Ţine-o bine!
Nu, te rog!
- Până aici ţi-a fost, deghizatule! - Sunt adevărată!
Muriţi, roboţilor!
Exilaţi de umanitate, maşinăriile şi-au căutat refugiul pe pământul făgăduinţei.
S-au instalat în leagănul civilizaţiei umane...
şi astfel o nouă naţie s-a născut.
Un loc pe care maşinăriile îl puteau numi ACASĂ.
Un loc unde îşi puteau creşte urmaşii.
Şi au fost botezaţi naţiunea Zero-Unu.
Zero-Unu a fost prospera. Şi pentru un timp, a fost bine.
Inteligenţa artificială a maşinilor putea fi văzută
la suprafaţa întregii societăţi umane...
rezultând însă şi o nouă Inteligenta Artificială.
Dacă vrei flexibilitatea unui helipod şi viteza unui avion cu reacţie...
nu mai cauta!
Invenţia noastră, a vectorului cu spirale, oferă zonei Zero-Unu "Versatran"...
abilitatea de a continua zborul în cazul unei defecţiuni la motoare.
"Versatran". E singura alegere.
Nu contează părerea Ministerului De Finanţe, piaţa şi-a spus cuvântul:
Încrederea în moneda Naţiunii Umane e în cădere liberă...
în timp ce moneda zonei Zero-Unu creşte vertiginos.
În aceste condiţii, pieţile nu au mai avut nici o Şansa...
Dar conducătorii oamenilor, însetaţi de putere...
au refuzat să coopereze cu naţiunea cea nouă...
dorind mai degrabă ca lumea să se împartă.
Comunitatea naţiunilor nu a putut tolera această decepţie flagrantă...
astăzi au aprobat iniţiative pentru sancţionarea ambelor economii...
şi un blocaj naval ca o măsura de contaminare şi izolare a zonei Zero-Unu.
Ambasadorii zonei Zero-Unu au încercat să se facă auziţi.
La şedinţa Naţiunilor Unite, ei au prezentat planuri
pentru o stabilă şi politicoasă relaţie...
cu naţiunile omului.
Intrarea zonei Zero-Unu în Naţiunile Unite a fost respinsă.
Dar nu va fi ultima oară când roboţii se vor face auziţi.
A DOUA RENAŞTERE Partea a II-a
Şi omul a zis: "Să fie lumină".
Şi a fost binecuvântat cu lumina, căldura, magneţism, gravitate...
şi cu toate energiile din univers.
Barajul atomic a înghiţit zona Zero-Unu în apusul a o mie de sori.
Dar spre deosebire de stăpânii precedenţi cu trupurile lor delicate...
maşinăriile nu prea s-au îngrijorat de radiaţia bombelor şi a căldurii.
Astfel trupele zonei Zero-Unu au început să avanseze spre exterior, în toate direcţiile.
Iar rasa umană a pierdut din ce în ce mai mult teren.
Liderii umanităţii au recurs la cea mai disperată strategie din istorie.
Ultima soluţie:
Distrugerea cerului.
Lct. Gaeda, raportează Centrului Op.
În regulă, maimuţelor! La 08:00, pregătiţi-vă de deplasare!
Compania George, pregătiţi-vă! Compania Charlie, pregătiţi-vă.
Tatăl nostru care eşti în ceruri, îţi mulţumim pentru...
Pune armura ta spirituală să stea împotriva trucurilor diavolului.
Hotel Bravo, aici Papa Unu. Operaţiunea "Furtună Întunecata" a început.
Aşa a încercat omul să despartă maşinile de soare...
principala lor sursă de energie.
Să fie iertaţi oamenii şi maşinăriile pentru păcatele lor.
- Hai! Hai! - Omorâţi-i!
Omorâţi-i pe toţi! Omorâţi-i pe toţi!
Foc!
Hai, întorceţi-vă. Daţi-ne mai multă artilerie.
La ora 9, alături Mike Johnson...
Aşteaptă. Vin să te iau!
Continuaţi să trageţi, continuaţi să trageţi!
Ajutaţi-mă! Ajutaţi-mă! Nu!
Ajutaţi-mă! Dumnezeule, ajutaţi-mă!
Maşinăriile au studiat corpurile umane bazate pe proteine...
şi au împrăştiat mare nenorocire rasei umane.
Victoriose, maşinăriile acum s-au întors să cucerească.
Aplicând ceea ce au învăţat despre inamicii lor...
maşinăriile au găsit o sursă de energie alternativă rapidă:
Energia bioelectrică, termică şi cinetica din corpurile umane.
Şi aşa s-a născut între cei doi adversari o relaţie de simbioză.
Maşina îşi trăgea puterea din corpurile umane...
o multiplicare la nesfârşit, o sursă de energie infinită.
Aceasta este esenţa a celei de-a Doua Renaşteri.
Binecuvântate fie toate formele de inteligentă.
Trupul tău e o coajă, simpla ambarcaţiune.
Părăseşte-ţi corpul şi o nouă lume te va aştepta.
Noi o cerem.
Se face târziu, dragă. Vino înăuntru.
POVESTEA UNUI COPIL
Cineva
să-mi spună
De ce mă simt mai real atunci când
visez
Decât atunci când
sunt treaz...
De ce mă simt mai real atunci când visez decât atunci când
sunt treaz? Cum pot să ştiu dacă simţurile mele nu mă înşeală?
E ceva imaginaţie în adevărul tău...
şi ceva adevăr în imaginaţia ta.
Ca să ştii adevărul,
trebuie să rişti tot.
Cine eşti?
Sunt singur?
Domnule Popper, ce v-am spus în privinţa telefoanelor care suna în timpul orei?
- Îmi pare rău, domnule. - Ei bine...
şi-aşa abia iei nota de trecere la materia mea, domnule Popper.
- Nu se va mai întâmpla, domnule. - Pentru binele tău, sper să fie aşa.
L-am închis! Sunt sigur de asta.
Ei ştiu că ai aflat. Vin după tine.
Pleacă. Pleacă de-acolo acum!
O să ai probleme serioase, domnule Popper.
Opreşte-te imediat!
Domnule Popper.
Neo, eu te cred. Eu ştiu că n-a fost un vis.
Aceasta nu este realitatea. Lumea reală ne aşteaptă altundeva.
Un caz de iluzie mintală. Întâlnim asemenea copii dezechilibraţi mereu.
Realitatea poate fi ceva înfiorător pentru unii oameni.
Lumea poate fi un loc rece şi străin pentru un băiat ca acesta.
Se numeşte "negarea realităţii".
E un mecanism de autoapărare la acest gen de copii.
Ei bine, acum chiar că se afla în altă lume.
Fiţi siguri de asta.
Semnele vitale sunt bune. Va reuşi.
E de necrezut. Nu credeam că transferul voluntar este posibil.
Se pare că este.
Neo.
E în regulă. Eşti în siguranţă acum.
Ştiam eu...
că mă vei salva.
Nu eu te-am salvat, puştiule.
Te-ai salvat singur.
Cine eşti? Sunt singur?
Nu eşti singur.
PROGRAM
Programul tău de simulare favorit.
Îmi omoram şi eu timpul. Vrei să mi te alături?
Cum doreşti.
A fost prea uşor. Care e problema? Unde ţi-e concentrarea?
Poate că regreţi că ai luat pilula roşie.
Poate.
Le-a trecut prin minte tuturor, cel puţin o dată.
Dorinţa de a se întoarce la o viaţă ordinară.
O viaţă lipsită de griji, în oraş.
Viaţa pe care o aveam înainte de a şti toate acestea.
Chiar dacă viaţa aceea era doar o iluzie?
E ironic faptul că o lume virtuală e mult mai paşnică.
În sfârşit, ţi-ai intrat în mâna.
Ascultă-mă. Vreau să vorbesc ceva cu tine.
E în regulă. Am blocat semnalul în aşa fel încât nimeni nu ne aude.
Şi ce? Mă ceri de nevastă?
Mă întorc în Matrice şi vreau să vii cu mine.
Hai, fii serios, Duo. Nu mă mai tachina.
Sunt serios, ştii asta. M-am gândit că ai putea veni cu mine.
Oricum, e deja rezolvat, am aranjat totul cu ei.
Ce vrei să spui, că e totul aranjat?
E singura cale.
E doar o problemă de timp până când oraşul Zion va fi nimicit. Vino cu mine.
Termină. Te rog nu-mi fă asta, Duo.
- Nu putem. - Putem.
Mi-a venit mintea la cap. Ar trebui să faci la fel.
Am luat pilula roşie pentru că voiam să ştiu adevărul.
Dar nu-mi mai pasa care e adevărul.
Ce e real nu mai contează.
Ce e important e cum ne trăim vieţile.
Mă asculţi? Ştii că am dreptate.
Dar nu ne putem întoarce. Ştim adevărul acum.
- Putem uita toate acestea. - Duo...
Ştiu eu cum. Ai încredere în mine.
Nu-ţi fie frică să-ţi urmezi inima.
Spune ceea ce simţi cu adevărat.
- Spune-mi. - Nu pot. Nu ştiu.
Să fugi tot timpul, nu schimba nimic!
Tu eşti cel care fuge!
Nu te mai preface!
Destul, Duo. Mi-a ajuns!
Nu mai e timp.
Ei sunt deja pe drum încoace.
Ne-ai trădat, nu-i aşa?
Operator, te rog! Scoate-mă de aici imediat.
Operator, am nevoie de o ieşire!
Nu e nici un folos. Ţi-am mai spus. Ţi-am blocat semnalul.
Nu mă vei opri. Asta e ultima ta şansă.
Alegerea nu e aşa de grea.
Vino cu mine.
Nu te mai gândi la asta, Duo. Nu o să ignor adevărul. Nu pot.
Foarte rău. Regret.
Vroiam să mă întorc cu tine acolo.
- Te iubesc. - Nu!
Relaxează-te, o să fii bine.
Încet, Cis, linişteşte-te. A fost doar o parte din programul de training.
Era doar o simulare. S-a terminat.
A fost un test. Gândire. Concentrare. Tehnica.
Ai scor mare la toate.
Acum, odihneşte-te.
Eşti bine?
Mă simt mult mai bine acum.
Exceptând ultima mişcare...
aş spune că a trecut testul.
RECORD MONDIAL
Numai oamenii deosebiţi au fost informaţi despre Matrice.
Cei care află că exista...
trebuie să posede o rară forma de intuiţie, sensibilitate, ambiţie.
Semnalul e stabil. Această frecvenţa va continua să rămână deschisă.
Oricum, foarte rar...
câţiva au câştigat înţelepciunea prin cu totul alte mijloace.
Acest om e unul din acei câţiva.
Domnilor, vă rog aşezaţi-vă pe poziţii.
Record Mondial Medalie Retrasă. Test de dopaj cu rezultat pozitiv.
Bineînţeles că cred în tine, Dan. Trebuie să se rezolve cumva.
Vei clarifica situaţia şi, dacă poţi, vei continua să alergi.
La fel cum ai făcut întotdeauna. Ştii asta.
Nu ştiu, tata. Nu mai ştiu ce să cred.
Păi, nimic din ceea ce merită să faci în viaţa nu e uşor.
Şi eu am mare încredere în tine, fiule. Ştiu că poţi face asta.
Mulţumesc, tata.
Nu e bine, Dan! Muşchii tăi sunt pe cale să explodeze.
Ascultă-mă, sunt 5000 de diferite motive pentru care tu ar trebuie să...
Ştiu, dar nu mă retrag, Tom.
Îţi spune ceva ideea de "primul în calificări"?
E suficient! M-ai auzit?
Pentru asta am muncit! Fă-ţi singur rău acum şi s-a terminat!
Vei pierde tot! Gata! Şi poţi spune adio carierei!
Sunt hotărât. Voi alerga mâine.
Serios?
Poţi alerga, dar dacă vei forţa în continuare...
abia vei reuşi să dobori cele 9 minute!
Adică, de ce să te mai deranjezi? Chiar nu merita, prietene.
Nimeni nu-mi va sparge recordul. E ultima mea şansă să le arăt...
Ce?
..că s-au înşelat.
Atunci fă-o fără mine.
Hei, Dan, ai timp o secundă?
- Ceasul ticăie. - Vroiam doar să-ţi pun câteva întrebări.
Cred că eşti emoţionat că o să alergi mâine.
Nu m-am simţit niciodată aşa de bine.
Deci, cum a fost să doborî recordul de 9.8 în febra calificării?
Nimic nou. Pentru asta am muncit mereu.
Şi acum doar sper să pot ajunge din nou acolo.
Cineva a zis o dată că se simte de parcă gravitatea ar fi nulă.
Eşti eliberat de lume şi eşti complet liber.
Sună foarte bine. Trebuie să fie foarte bine.
Adică, mai ales ţinând seama de ce s-a întâmplat.
Păi, îţi spun eu, acolo nu sunt reporteri.
Bine, Dan, cred că am înţeles aluzia.
Dar ar trebui să ştii că şi unii reporteri sunt fani...
deci vreau doar să-ţi urez "mult noroc".
Americanul Dan Davis e rănit!
Detectez o instabilitate în semnal.
N-are voie să se trezească. Nu-i daţi voie să se trezească.
Dan Davis din Statele Unite a terminat cu un timp de 8, 72 secunde...
un nou record mondial.
Îţi voi zice ceva...
nimic nu se compara cu o plăcinta cu cireşe coaptă de mătuşa mea daisy.
Întotdeauna îmi face una când o vizitez. Abia aştept să fac asta, de fapt.
Nu vreau să mă laud, dar chiar e cea mai bună din lume.
Ea a fost un pic excentrică. Nu s-a prea înţeles cu mama mea...
dar eu am iubit-o tot timpul. M-a învăţat atâtea chestii.
Am fost la muzicalurile de pe Broadway, la filme.
Acum o numesc "regina literaturii misterioase".
Trăieşte într-o vilă elegantă, în sudul Franţei.
Dar, când merg s-o vizitez, ea încă îmi mai coace plăcinta cu cireşe.
Trebuie să muşti din ea.. pentru a simţi cât e de perfectă.
E ca şi cum ţi-ai părăsi corpul, sau ceva asemănător.
Oricine poate scrie o nuvelă, dar nimeni nu-i poate întrece plăcinta cu cireşe.
Un caz interesant, dar nimic care să ne îngrijoreze.
Amintirea lui despre cursa a fost ştearsă fără vreun efect vizibil.
Nu va mai fugi niciodată. Nu va mai merge niciodată, orice s-ar întâmpla.
Vom continua să-l monotorizam pentru un timp, dar nu anticipam vreo problemă.
Un record care va trăi în memoriile oamenilor pentru mulţi ani ce vor urma.
Ce şi-ar putea dori mai mult?
Liber...
Ai spus ceva?
Stai jos!
Liber!
Stai jos!
DE PARTEA CEALALTĂ
Yuki! Hei, fato, e timpul mesei.
Yuki e pisica mea.
Păi, eu nu înţeleg.
Dacă nu vrei să ieşi cu el, de ce ai zis că ieşi?
Adică, nu vrei să-i laşi o impresie greşită, nu-i aşa?
Unde naiba umbla?
Yuki!
Păi, asculta, trebuie să te hotărăşti.
Unde naiba umbla?
Încep să mă îngrijorez în privinţa pisicii mele.
Nu lipseşte niciodată de la masă.
Yuki?
Te sun eu din nou mai târziu.
Yuki?
Yuki!
N-am văzut-o nicăieri azi, dar o să-ţi zicem dacă o s-o vedem.
- Îngheţată! - Poartă un clopoţel ca asta.
- Nu ştiu unde ţi-e pisica. - Nici eu.
Ştiu. E la casa aia veche bântuită.
Hei, priveşte. E un curcubeu acolo din nou.
Nu înţeleg. Îi place să stea acasă. Ce cauta acolo?
Ştii, nu ar trebui să mergi acolo...
dar nu prea ne pasă de asta. Vrei să mergi?
- Mergi? - Probabil ploua acolo din nou.
Să mergem!
Drăguţe mişcări, omule.
Hai!
- Hei, e chiar aici. - Aşteaptă, vin cu tine.
Eşti sigur că e în regulă s-o arăt?
Alo? Unde eşti?
Băieţi? Unde aţi plecat?
Unde au plecat?
- Hai, băieţi. - Whoa, ce camion mişto!
Linişteşte-te!
Încetează!
Şezi! Şezi!
Alo?
Unde e toată lumea?
Yuki?
Pisică tâmpita.
Ce se întâmpla? Ce se întâmplă aici?
- L-am prins! - Calumea!
Yuki! Tu eşti?
Aici erai, Yuki.
Vino aici.
Te-am căutat peste tot. Pisică rea.
Pun pariu că ţie foame, nu?
Mi-am dat seama ieri. Pisica ta e în regulă.
Da, mulţumesc.
Băieţii ăia sunt ciudaţi.
- Gata! - Uite-l.
Banzai! Da!
Puteţi fi un pic atenţi la mine, vă rog.
Şi TU eşti câştigătorul!
Nu e corect. A atins pământul. Îi sângerează nasul. Uite!
Cred că are dreptate. Ai atins pământul.
- Hei, cine i-a zis? - Nu te uita la mine.
- Nu ştiu. - Eu nu i-am zis.
Deci această casă e bântuită.
- Wow, asta e prea mult! - Asta nu s-a mai întâmplat niciodată!
Asta, asta a fost... Ce-a fost asta?
Bună.
E cineva acasă?
Da, vor dărâma clădirea aceea.
Hai, hai, hai!
Hei, e uşoară că o pană.
- Vreau să încerc! Vreau să încerc! - Hai, am putea s-o ajutăm.
Hei, hei! Hai. Pleacă de acolo. Mişcă-te!
Yuki, aşteaptă!
Eliberaţi zona. Eliberaţi zona imediat.
Plecaţi de aici!
Yuki!
Unde eşti?
Yuki.
Dacă nu vrei să ieşi cu el, de ce i-ai zis că ieşi?
Adică, nu vrei să-i laşi o impresie greşită, nu?
Unde naiba umbla?
Yuki!
Trebuie să te hotărăşti.
Unde e?
Încep să mă îngrijorez. Yuki!
Hei, tu! Am găsit una aici.
Nu ţi-e locul aici.
Mişcaţi-vă, oameni buni.
Nimic de văzut aici. Haideţi, oameni buni, la o parte.
Înapoi la treburile voastre.
Dă-mi drumul! - Să mergem!
- Spune-mi că i-ai găsit pe toţi. - Da, domnule. Ultima e chiar aici.
- Examineaz-o. Apoi las-o să plece. - Da, domnule.
Ascultaţi-mă! Nu sunt gândaci aici! Doar nişte copii!
Daţi-mi drumul!
- Ascultă! - Blocaţi accesul în zona asta imediat.
Anomalie detectată în regiunea 03:01...
Căutare şi reparare: în desfăşurare. Căutare şi reparare: COMPLETĂ.
Locaţie reconfigurată.
Eu am plecat, ne vedem mai târziu băieţi.
- Nimic. - Mda, nimic...
Hai, funcţionează!
Nu mai funcţionează.
Las-o baltă. Hai, să mergem.
POVESTEA UNUI DETECTIV
Înţelegi ce vreau să zic, Dinah?
Obişnuiam să cred că a fi un detectiv e grozav.
Ca şi Sam Spade sau Phillip Marlowe, nu?
Dar nu mai e nimic grozav.
Şi înainte de toate, frigiderul şi contul meu bancar sunt goale.
Aşteaptă.
Bine, Dinah, hai să pariem.
Dacă e alt soţ suspicios, ies din afacere pentru totdeauna.
- Alo? - Domnule Ash, am un serviciu pentru tine.
Şi ai nevoie de mine să-ţi verific soţia, nu?
Caut un hacker de calculatoare.
Acest hacker se ascunde sub numele de Trinity. Asta e tot ce ştiu.
Păi, se pare că rămânem încă în afaceri, Dinah.
Bine. Şi pentru cine voi lucra?
- Nu pot spune. - Nu poţi spune.
Să mă suni când poţi. Nu e modul în care fac eu afaceri.
A fost o plăcere să vorbesc cu tine.
Înainte să închizi, uită-te un pic pe contul tău bancar.
Nu aveam o presimţire prea bună în legătură cu acest caz.
Dar nu aveam un motiv serios să-l refuz pe acest tip acum.
Acest Trinity era foarte bine cunoscut în cercul hacker-ilor.
Un adevărat artist, după cum se pare.
Poliţiştii erau întotdeauna cu un pas în urma lui.
Deci ştiam că nu pot ajunge la el. Întrebarea era, mă pot apropia mai mult?
Am avut câteva asuri în mâneca pentru a ajunge la hackeri.
În timp ce căutam, am găsit ceva ciudat.
Alţi detectivi au avut cazul ăsta deasemenea.
Şi în final, toţi au avut, să zicem, necazuri.
Unul din tipi s-a sinucis.
Altul a dispărut.
Altul a înnebunit.
Aşa că i-am făcut celui care a mai rămas o vizită.
Celui nebun.
Trinity nu exista, omule. Nu e realitate.
E o minciună. E zero. O nebunie.
Şi cine sunt eu? Cine dracu sunt eu?
Am menţionat că era nebun?
Tabla de şah, nebunul, Regina Roşie...
Am început să caut printre toţi hackerii activi...
pe cineva cu referire la Alice În Tara Minunilor.
Site-uri cu ştiri pentru hackeri, căsuţe poştale anonime, camere de chat.
Şi aşa am dat de urma lui Trinity.
Regina Rosie, mă vezi? Caut pe cineva numit Trinity.
Mi s-a spus că e în "lumea din spatele oglinzii".
Nu. TU te afli în spatele oglinzii!
Cum ne putem întâlni?
Va trebui să sari peste primele 6 pârâuri. Voi fi acolo la 20:05.
"Regina Roşie" s-a deconectat. Eroare de sistem. Oprire.
"Şase pârâuri".
"Voi fi acolo la 20:05".
Bineînţeles!
Traversând al şaselea pârâu, a ajuns în pădure.
Alice a sărit peste primul pârâu...
şi...
Şi apoi s-a urcat într-un tren!
Mulţumesc.
Scuză-mă.
Hei!
Ştiam eu că a fost un fel de capcană.
E o diferenţa, domnule Ash, între o capcană şi un test.
Mă testai?
Ai reuşit să ajungi aici. Sunt impresionată.
Linguşirea nu-ţi va aduce orice.
Nu sunt aici să te flatez. Sunt aici ca să te salvez.
Ce s-a întâmplat?
Domnule Ash, ţi-ai făcut recent un control ocular?
Da, de unde ai ştiut?
Te cam aflai pe marginea oglinzii.
Asta înseamnă că nu era un vis.
Ei m-au angajat, ca să ajung la tine, nu-i aşa?
Fugi!
Ce dracu se întâmplă aici? E o adevărată nebunie.
Acum am înţeles ce s-a întâmplat cu ceilalţi detectivi.
De ce au "înnebunit".
Păi, am scăpat eu din alte situaţii mai grave.
Nu-i voi lăsa să te prindă.
Ce se întâmpla cu mine?
Îmi pare rău.
N-ai reuşit, domnule Ash.
Aş vrea...
să pot veni cu tine.
Nu te învinovăţesc, să ştii.
Tot ce s-a întâmplat, Trinity, a fost numai vina mea.
Toată acea chestie cu trecerea dincolo de oglindă...
Nu reuşesc s-o înţeleg. Sunt de modă veche.
E o diferenţa între un test şi o alegere.
Dacă te mai ajuta cu ceva, cred că ai fi putut să înfrunţi adevărul.
A fost doar un caz.
La revedere, Trinity.
La revedere.
Un caz care le depăşeşte pe toate.
ÎNMATRICULARE
Trezeşte-te. Baby a detectat doua maşinării apropiindu-se rapid.
Le văd.
Sunt urmăritori. Crezi că te poţi descurca cu ei?
Priveşte-mă numai.
Am intrat.
Acel urmăritor e mai inteligent decât ce am văzut până acum.
- E o pradă pe cinste. - Mulţumesc.
Vei..? Crezi că se va adapta?
Să se adapteze e singura sa şansă.
Crezi că ar trebui să-l reprogramăm?
Nu. Nu-i putem face sclavi.
Pentru că ar fi prea simplu, nu?
Nu vom învinge maşinile, făcând din ele sclavi.
Mai bine să le lăsăm să aleagă dacă vor să ni se alăture.
Fă-le să creadă că alegerea corectă este cea pe care o vrem noi s-o facă.
Bine. Da, maşinile sunt unelte. Sunt obişnuite să fie folosite.
- Asta e natura lor. - Să fie sclavi.
De asta noi putem să le arătăm o lume mai bună, dacă le convertim.
Dar lumea pe care le-o arătam nu e reală. - Nu contează.
Mă tem că îşi vor da seama că am aranjat treburile în capul nostru.
Ei nu-şi pot da seama de diferenţă.
Pentru o minte artificială, toată realitatea e virtuală.
Cum îşi pot ei da seama că lumea reală nu e doar o alta simulare?
Tu cum îţi dai seama?
Ştiu că nu visez acum, pentru că ştiu cum e când sunt într-un vis.
Deci visele te fac să ştii că există realitatea.
Nu. Doar ca mintea mea exista. Nu ştiu despre restul.
Bine, e pregătit. Se pare că şi noi suntem.
Deja visam?
A avut o zi grea.
Sărăcuţul.
Te deranjează?
Deloc.
Bună.
Ce se întâmpla?
Santinele.
Să mergem!
Hai, la naiba, ajută-mă!
SFÂRŞIT
Traducerea - Laurian Diaconescu laurian27@banat.ro