URIAŞUL PRIETENOS
E ora vrăjilor
când iese Omul Negru.
Când dispar oamenii.
Matthew crede că ora vrăjilor este la miezul nopţii.
Fetele spun că e la 1 dimineaţa.
Eu cred că e la 3 dimineaţa
când eu sunt singura care trebuie să se trezească.
Ca întotdeauna.
Ca acum.
Hei !
Sunteţi beţi.
Vreţi să plecaţi ? Copiii încearcă să doarmă.
- Hei, domnişorică. - Nu mă lua cu domnişorică !
Chem poliţia. Am s-o fac.
Nu părăsi patul niciodată.
Nu merge niciodată la fereastră.
Şi niciodată nu te uita în spatele...
Draperiei.
Nu părăsi patul niciodată. Nu merge niciodată la fereastră.
Niciodată nu te uita în spatele draperiei.
N-ai unde să pleci,
doar dacă ai aripi.
Ori ţi-e foame.
Eu sunt rupt.
Unde sunt ?
În ţara uriaşilor.
Nu există un asemenea loc.
Am călătorit mult.
Da, a fost ceva distanţă.
Ce-a fost asta ?
Uriaşi.
Sunteţi mai mulţi ?
Fleshlumpeater, Bonecruncher,
Manhugger, Childchewer, Metadripper,
Gizzardgulper,
Maidmasher.
- Bloodbottler. - Bloodbottler ?
Da şi Butcher Boy.
Butcher Boy ?
Te rog, nu mă mânca.
Eu ?
Crezi că fiindcă sunt gigant sunt mâncător de spiriduşi umani ?
Eu ? Să mănânc o fiinţă umană ?
N-am făcut asta niciodată.
Atunci cine eşti ? Ce fel de monstru eşti ?
Mă judeci greşit.
M-ai răpit.
Da, ei bine, mai mult sau mai puţin.
În fine, nu te-am furat pentru asta.
La urma, urmei, eşti doar o creatură mică.
Nu pot să nu mă gândesc
la săracii tăi părinţi, trebuie să fie...
Nu am nici mamă nici tată.
Nu ?
Au murit amândoi când eram mică.
Aşadar eşti orfană ?
Da, m-ai luat din orfelinat.
N-ai ştiut ?
Nu, n-am ştiut.
Erai fericită acolo ?
Nu, l-am urât.
Femeia care-l conduce e incompetentă şi
are reguli stupide şi eşti pedepsit mult.
Cum eşti pedepsit ?
Te încuie într-o pivniţă întunecată. Erau şobolani acolo.
Scorpie nenorocită.
Ceilalţi uriaşi
sunt drăguţi aşa ca tine ?
Nu, îmi pare rău s-o spun, te vor mânca dintr-o înghiţitură.
Mai mult de 7,30 m înălţime au locuitorii din ţara uriaşilor.
Şi ăsta e locul unde eşti, în Ţara Uriaşilor.
Dar de ce m-ai adus aici ?
De ce m-ai luat ?
A trebuit să te iau.
Pentru că primul lucru pe care
îl făceai era să răspândeşti vestea
că ai văzut de fapt un uriaş.
Şi atunci ar fi fost un mare tamtam.
Toţi oamenii vor căuta uriaşul pe care l-ai văzut,
entuziasmaţi şi mă vor încuia într-o celulă
să se uite la mine ca la
hipopotopami, crocodidili sau gighirafe.
Apoi vor veni într-o vânătoare mare de uriaşi după toţi băieţii.
Nu voi spune nimănui. Oricum nimeni nu mă va crede.
Sunt un copil care nu merită încrederea.
- Ba vei spune. - Nu, nu voi spune.
- Vei spune. - Nu !
Cel mai probabil la teletembelizor şi radiozor.
N-aş face-o. Niciodată.
Te rog, du-mă acasă. Mi-e teamă, vreau să merg acasă.
Nu !
Oribilă !
Vei sta aici cu mine pentru tot restul vieţii.
Te referi la viaţa mea. Până la sfârşitul vieţii mele.
Nu ţi-e frig ?
Obrăznicătură !
Voi fugi !
Ascultă-mă !
Te avertizez ! Să nu pleci niciodată din peştera asta
fără mine sau vei avea un sfârşit groaznic !
Nu mă poţi opri !
Am fugit de o mie de ori, am instinct !
Instinct ? Voi oamenii aveţi mult creier,
dar nu eşti foarte isteaţă să nu te pot opri.
Acei uriaşi
te vor înghiţi ca pe o bucată dlăcintă de pofleac.
E plăcintă de dovleac, nu dlăcintă de pofleac !
Şi gighirafele sunt girafe ! Crocodidili sunt crocodili !
Şi hipopotopami sunt hipopotami !
Nu pot face nimic, uneori spun lucrurile încurcat.
Nu pot avea întotdeauna dreptate. Uneori mai greşesc.
Îmi cer scuze, n-am vrut să fiu nepoliticoasă.
Ceea ce spunem şi ce gândim uneori nu e acelaşi lucru.
Ce citeşti ?
Nicholas Nickleby.
Ce-i în borcanele alea ?
Vise.
Visele nu sunt lucruri.
Eu nu visez prea des, am insomnie.
Chiar aşa ?
Visele sunt de fapt lucruri misterioase.
Tot timpul caută...
Oameni adormiţi.
Cu venele pulsând şi pielea arzând,
cu ochii largi şi grei...
Ştii să citeşti !
Da.
Gândurile s-au grăbit şi dezordonat,
A simţit ca şi cum lumina era un reproş
şi s-a restrâns involuntar din zi
de parc-ar fi o hâtră şi hidoasă...
Creatură.
Ajutor !
Nu, ajută-mă !
Ajutor !
- Tu ai făcut asta. - Ai dreptate.
Ţi-am spus că nu am visat. Era mai înfricoşător decât ar fi trebuit.
Cum ar fi trebuit.
Vei învăţa că o aşa mititică n-ar trebui să se învârtă pe aici
fără un bătrân ca mine.
Uriaşii sunt toţi ucigaşi şi canibali.
Înghit "fasolele" umane ca pe nişte bulgări de zahăr.
Fiinţe, nu fasole. - Te mănâncă, oricum.
- Ce-i chestia asta verde ? - Frobscottel.
Toţi uriaşii beau frobscottel.
- Face bule cu susul în jos. - Ce ?
- Toate bulele ar trebui să urce. - Să urce ?
În sus ? Urcarea bulelor
provoacă râgâieli urâte.
Ce e în neregulă cu câteva râgâieli pe ici pe colo ?
Sunt zgomotoase.
Dar dacă bulele din burta ta merg în jos şi ies...
Prin altă parte, rezultatul ar putea fi cu mult mai neplăcut.
Whizzpopper.
- Whizzpopper ? - Da.
Semnul fericirii adevărate.
Nu !
Întunecat !
Runt !
Eşti acasă, Runt ?
- Nu. - Tu...
Bolboroseşti.
Cu cine, Runt ? De ce eşti
aşa vorbăreţ în dimineaţa asta ?
- De ce nu dormi ? - Fiindcă mă ţii treaz cu bolboroseala !
- Buba mea. - Poate mai târziu.
Acum, Runt !
- Să-ţi aduc nişte apa. - Nu, nu, nu.
Nu apă !
Vino încoace !
Ai un nou animal de companie ?
- Nu. - Nu te juca, Runt ! O să-l găsesc.
O să-l mănânc.
Mi-e foame.
De ce nu mănânci castracavetele ăla ?
E un delicios castracavete proaspăt.
Mănânci rahatul ăsta putred, Runt ?
- De unde ştii ? Nici n-ai încercat. - Niciodată !
Îţi spun, leguma asta minunată o poţi mânca zi şi noapte.
De ce ? Ce-i cu tine ?
Pe afară e dezgustător...
Dar la interior... miroase ceva
- Foarte familiar. - Da ! Muşcă ! E delicios !
Stai !
Nu-ţi plac legumele ! Mănânci doar fiinţe !
- Urăsc legumele ! Mănânc doar fiinţe ! - Da !
- Da. - Da.
Asta am spus.
Asta am spus eu. Eu am spus.
Urăsc fructele şi legumele.
Şi apa !
Apa. Şi apa !
Iau asta.
Tu... eşti o ruşine pentru uriaşi.
E cald ! E prea cald !
Ai ceva curat de purtat ?
Unde ai găsit jacheta aia ?
Printre lucrurile vechi. E frumoasă.
E ceva în neregulă ?
Nimic, nu contează.
Unde mergem ?
- La muncă. - Ce munceşti ?
Acum îmi ceri să-ţi spun cel mai mare secret.
Nu voi spune nimănui. Cum aş putea ?
Voi rămâne aici pentru totdeauna.
Eu prind vise.
- Vreau să merg şi eu ! - Da, sigur.
- Vei rămâne aici. - Ba nu !
Da. Tu eşti om iar oamenii sunt o încântare
pentru uriaşii ăia. Aşa că vei sta în locul ăsta frumos în siguranţă.
Nu e posibil !
Mă duc să prind vise ca întotdeauna. Mă duc singur.
Un obicei caracteristic.
Dar ai să mă laşi aici cu ei. O să mă mănânce !
Nu şi dacă stai aici.
- Merg să prind vise ! - Mă duc singur.
Vei sta mai confortabil acolo.
Măi să fie !
Nu poţi ţine secrete faţă de mine. E prea târziu pentru asta.
- Trebuie să mă iei ! - Nu !
Nu poţi avea secrete ! O să-ţi spun secretul meu.
M-am furişat noaptea uneori, am furat uneori, am minţit...
Aşa că n-am pierdut timpul. N-am avut vreodată un prieten.
Se pare că şi tu la fel.
Să trecem peste asta.
Fleshater... O să mă mănânce. Sângele meu...
Va fi pe mâinile tale.
Totul despre tine este contrar judecăţilor mele.
De data am dreptate. Îţi promit.
Dorm, aşa că ţine-ţi respiraţia şi încrucişează-ţi degetele să nu se scoale.
Trebuie să trecem de uriaşii adormiţi,
să urcăm scările alea ca să ajungem acolo sus.
Unde galopezi aşa, Runt ?
Ştii că am mult de muncă !
Ai putea fi văzut de spioni şi să înceapă o vânătoare de uriaşi !
Noi nu vrem o vânătoare de uriaşi, pe aici !
Pune-mă jos, Fleshlump. Lasă băieţii să doarmă.
Acum suntem treji, dar ar putea la fel de bine...
- Frobbik. - Da, am putea să Frobbik.
Ce-i Frobbik ?
Da, asta.
Nu sta aşa. Fă ceva !
Gizzardgulper, du-te acolo !
Vânează cu noi, Runt !
Uită-te la nori ! Va ploua !
Om.
N-ar trebui să-i laşi să te trateze aşa.
Nimeni nu ar trebui.
Locuiesc cu nouă uriaşi mâncători de oameni.
Ei îi iau iar eu îi dau înapoi. Mai mult sânge mai multe vise.
Fac tot ce pot.
Fac şi eu ceva, nu ? Şi asta e ceva.
Am ajuns în sfârşit.
Ai ajuns în Ţara viselor.
Ţi-am împărtăşit un secret.
Uită-te la stelele astea !
De multe ori în nopţile senine, auzi muzica din depărtare
venind de la acele stele.
Serios ? Ce altceva ?
Am auzit doi miei mici discutând între ei...
Omizile sunt cele mai rele de gură.
Întotdeauna se ceartă despre cine va deveni cel mai frumos fluture.
Continuă, te rog.
Am auzit paşii unei gărgăriţe în timp ce mergea pe o frunză.
Dar poveştile cele mai amuzante le-am auzit de la plante şi copaci.
Trăiesc, cresc, râd şi vorbesc...
La fel ca tu şi cu mine. Haide, jos.
Am auzit tot felul de minunăţii şi de lucruri groaznice.
Lucruri groaznic de groaznice.
Toate şoaptele secrete ale lumii.
Serios ?
- Crezi că te păcălesc, nu ? - Nu.
Doar că... e greu de crezut.
La un moment dat...
Cineva m-a numit "Uriaşul prietenos".
Cum ar trebui să-ţi spun ?
Numele meu e Sophie.
Ei bine, sari, Sophie.
Aici încep toate visele mele.
Doamne !
Când visele vin zburând aşa argintii şi blânde,
produc mici zgomote ca un fel de muzică.
Doamne !
E un fizzwizard !
N-ai să vezi mai multe.
Pe cot !
Nu ăla era unul nou !
E pe piciorul tău !
Pe celălalt !
E pe fundul tău !
L-am prins.
Se pare că te ştie.
Uită-te.
E un fizzwizard auriu.
- Mi-ar plăcea să-l aud. - Uite.
E foarte moale.
Auzi cu adevărat ce spun ?
Da.
Ăsta suna ca tine.
Bună, vis frumos !
Uită-te !
Haide, fă-te utilă, mititico !
- Eu... aş putea... - Foloseşte-ţi degetele.
Visul lui Sophie
- L-am prins ! - Dă-i drumul, Sophie.
Aici. Dă-mi-l.
La naiba ! Ăsta-i un vis foarte rău.
Aici sunt şi vise rele ?
Ar fi un trogglehunter.
Ce vei face cu el ?
O s-o închid. Această mică fiară.
Ce zice acest vis urât ?
Spune...
Uită-te la ce ai făcut.
Nu va fi nicio iertare.
Unde eşti ?
Nu te văd !
Uriaş prietenos !
Uriaş prietenos, am să-ţi spun BFG.
Spune-mi cum îţi place.
Unde te duci acum ?
Se înoculez visele.
Asta-i ceea ce fac eu.
De ce aici ?
Pentru că i-am auzit inima lui mică.
Ce-ai avea plăcere, domnişoară ?
Fă-i pe toţi fericiţi.
BFG, părinţii tăi te-au învăţat despre vise ?
Uriaşii nu au mame sau taţi.
Niciodată ?
Ce vârstă ai ?
Sunt...
Vechi ca pământul, foarte bătrân şi zbârcit.
Majoritatea uriaşilor trăim mult.
Trăim o veşnicie.
BFG, ai auzit inima mea la orfelinat ?
Da, cum o aud acum.
Ce visează ?
Băiatul visează telefonul sunând în casa lui.
Tatăl lui răspunde şi spune... Da. Dl Gudard la telefon.
I s-a tăiat respiraţia ca şi cum ar avea un homar în gât
şi spune... Cine ? Ce ? Da, am înţeles. Sigur.
Dle, cu mine vrei să vorbeşti, nu cu fiul meu.
Faţa lui a pălit şi cu ochii mari spune...
Da, dle. E aici. Şi-i dă receptorul băiatului.
Ştii că te caută preşedintele Statelor Unite ale Americii ? A întrebat.
Nu. A spus băiatul. Dar, probabil, a auzit de mine.
Băiatul ia receptorul şi are o discuţie lungă
cu preşedintele. "Mă ocup eu de asta, dle preşedinte ".
"Nu, eşti terminat, dle, dacă o faci pe cont propriu."
Tatălui lui nu-i vine a crede. Apoi intră mama lui în cameră
şi tatăl lui i-a spus şi apoi... etc, etc...
- Visele sunt atât de scurte. - Da. Pe dinafară.
Sunt lungi în interior.
- Ce-i ? - Am auzit un sunet.
Cineva care plânge pentru cei dragi.
Uite !
Monştri !
Trebuie să-i oprim ! Nu poţi continua să trăieşti aşa !
BFG ? Ce-ai făcut cu pătura mea ?
Era aici. Unde este ?
Cred că am scăpat-o în Ţara Uriaşilor.
Ai scăpat-o în Ţara Uriaşilor ?
Ţara Uriaşilor...
Am adormit ?
De ce nu-mi dai un vis ?
De ce nu-mi dai un vis !?
Ţi-a căzut pătura.
Acum ştiu că ai fost acolo. Nu mai eşti în siguranţă cu mine.
Şi ? Tu n-ai fost în siguranţă cu mine !
Nu mai contează asta acum !
Am cunoscut un băiat...
Îi plăcea să citească. El m-a învăţat să citesc.
Purta o jachetă roşie.
I-am auzit inima singuratică la fel ca pe a ta.
Şi apoi...
M-a văzut... la fel ca tine.
Aşa că a trebuit să-l iau.
Aş fi putut să-l aduc acasă,
dar a fost prea târziu.
Acum nu va fi aşa.
Vom opri uriaşii. Îi vom face să plece pentru totdeauna.
Băiatului i-a fost frică ?
Da. În cele din urmă.
Mie nu-mi este.
Curajoasa Sophie.
Nu mă tem !
BFG...
Spui că poţi să auzi vorbind păianjenii
şi că poţi auzi stelele.
Mă mai poţi auzi ?
Simt că eşti aici.
Ştiu că eşti aici.
BFG ?
Sari, Sophie !
Am nevoie de un plan.
Îmi trebuie un plan.
Te gândeşti la un plan ?
N-am nici cea mai vagă idee.
Continuă.
Runt !
Sophie, ascunde-te.
Runt, eşti acasă ?
Am o bubă.
Eşti băiat mare, ai grijă singur de bubele tale.
- Voi avea. - Vom avea !
- Ai o fiinţă umană. - Ieşi afară !
Să terminăm cu asta. E vremea vânătorii !
Împrăştiaţi-vă, băieţi ! Găsiţi-mi bucata !
Nu, nu !
Munca mea ! E munca mea, băieţi !
Uită-te ! Uită-te la mine !
Odată noi uriaşii am fost buni !
Acele zile au trecut.
Unde-i gustarea mea delicioasă ?
Ieşiţi afară cu toţii !
El l-a găsit pe ultimul, eu îl voi găsi pe ăsta.
BFG şi cu mine
Asta-i casa mea !
Să nu mai veniţi aici !
Ieşiţi !
Să nu îndrăzneşti, Runt !
Afară ! Asta-i casa mea !
Tu...
Eşti o ruşine pentru uriaşi !
Visele mele au dispărut în aer.
În neant.
Cuvinte...
Mi-au creat probleme toată viaţa.
Ştiu exact ce vreau să spun, dar într-un fel
întotdeauna îmi ies prost.
Nu-ţi face griji. Se întâmplă tuturor.
Nu ca şi mie. Eu vorbesc cel mai rău, încurcat...
Eu cred că vorbeşti frumos.
Serios ?
- Chiar crezi ? - Da.
Pur şi simplu frumos.
Ăsta-i cel mai frumos cadou pe care l-am primit vreodată !
- BFG... - Un ţipăt de plăcere !
- BFG... - Ce absolut...
- Intoxicat ! - BFG ?
- Sunt încântat ! - BFG !
Da, da...
- Am un plan. - Un plan ?
Vom merge la regină.
Avem nevoie de ajutorul ei. O putem face până în zori !
Bine.
Regina ta va avea nişte coşmaruri oribile.
Ne trebuie mai mult. Cel mai înfricoşător pe care-l poţi face.
Regina va visa că toţi cei 9 uriaşi
sunt în Anglia...
Şi mănâncă copilaşi.
Pune şi ceva armată.
Sigur ai un pic de mine.
Te-ai pus şi pe tine ?
Regina va visa că o fetiţă
stă pe fereastra ei.
Apoi se va scula şi eu voi fi acolo.
Noi vom fi acolo.
Şi ? Ce se întâmplă apoi ?
Ei bine, apoi BFG păşeşte înainte şi face o plecăciune
şi spune... Sunt un slujitor supus, Majestate.
Vrei să spui că mă vede ?
Nu. În niciun caz.
BFG, mă faci să mă blochez !
Încerc să ascult diferite respiraţii de buburuze masculi şi femele.
Nu... nu...
Fă-i să se oprească... ... Uriaşi ?
Teribil... Uriaşi...
Opreşte-te ! Nu ! Nu, nu, nu !
Majestate ?
- Ce este ? - Mary...
Am avut un vis oribil.
A fost doar un vis.
Vă aduc ceaiul.
Am visat că
băieţi şi fetiţe erau răpiţi din paturile lor de internat
cu scopul de a fi mâncaţi de uriaşi dezgustători.
Erau aşa de mulţi. Au fost...
Fleshlumpeater şi Gizzardgulper,
Meatdripper şi...
- Butcher Boy ? - Butcher Boy.
Scuze.
Uriaşii băgau mâinile prin fereastră
şi prindeau copiii cu degetele lor.
A fost atât de sângeros, aşa de viu, aşa real...
Aşa real, Mary.
Copiii pur şi simplu dispar.
Dumnezeule !
Ce s-a întâmplat, dragă ? Eşti albă ca varul.
- Stai jos, Mary. - Da.
Tremuri. Ce este ?
E... e atât de ciudat. Foarte ciudat.
- Nu aţi văzut ziarele ? - Nu încă.
Uitaţi. E visul pe care l-aţi avut.
Copiii au dispărut în noapte. Luaţi.
- Dar, nu de uriaşi ? - Nu, n-ar avea cum.
Trage draperiile.
Da, doamnă.
Nu pot să cred !
O fetiţă în picioare pe pervaz.
Nu-i aşa, dle Tibbs ?
- Da, doamnă. - Stă chiar acolo, doamnă.
Nu visaţi.
Dar am visat.
Cum naiba ai ajuns aici ?
- Ei bine... - Mă ocup eu, doamnă.
- Vino jos. - Nu o face !
Un uriaş te-a pus acolo ?
Da, doamnă.
Aşteaptă în grădină.
- Chiar ? - Serios ?
E cel mai bun prieten al meu. El v-a făcut visul.
Serios ?
- Serios ? - Serios ?
Grădina Reginei, fereastra din spate, vă rog.
De ce tu şi uriaşul tău aţi venit la mine ?
Credeam că vă veţi aminti, Majestate. Dacă amestecul nu reuşea.
Da, îmi amintesc.
Aveţi un plan. Aveţi nevoie de mine.
Da, avem. Să-l chem ?
Cred că ar trebui.
Vă promit că nu vă va face rău.
În grădină, vă rog.
Sunt pregătită.
BFG ?
BFG ? Regina ar dori să te cunoască.
O să-l închideţi ?
Hai jos, copilă.
Maria, du-o jos şi dă-i micul dejun.
Dle Tibbs, afla de unde vine.
Nu, nu ! E doar speriat.
Niciodată n-a mai făcut aşa ceva.
BFG ? Fii curajos !
Mi-ai promis că n-ai să-i faci rău !
Dle Tibbs, spune gărzilor să ia pe loc repaus.
Dle Tibbs !
Domnilor, pe loc repaos, vă rog.
Vino aici.
Majestate, sunt servitorul dvs supus.
Majestate, sunt servitorul dvs impostor.
Mă bucur să te cunosc.
Majestate, monarhul nostru, conducătorul...
Liniilor drepte.
Am venit cu micuţa mea prietenă Sophie
ca să va oferim...
Ce să-mi oferiţi ?
Asistenţă.
Mulţumesc.
Sunt sigură de asta, dar nu în cămaşa de noapte.
Uriaşi, Boris.
Uriaşi mâncători de oameni. A dispărut careva ?
Avem informaţii verificate. Ne trebuie permisiune de survol. Vorbim mai târziu.
Nancy ? Ronnie e acolo ?
Ei bine.
Trezeşte-l !
Majestatea Sa Regina !
Pe aici, dle. Urmează-mă.
Aşa, domnule.
Încet înainte. Atenţie !
Încet înainte. Şi stop !
La dreapta, dle. Atenţie la antichităţi !
Sus ! Sus !
Cu grijă, sus !
Aşa ! Prin uşă !
Şi încet înainte !
Stai calm.
Da, domnule.
Doamne ! Ce-a fost asta ?
Ludovic al XIV-lea.
Îmi pare atât de rău, Majestate !
N-a mai fost niciodată într-o casă.
Pelerina dvs, domnule.
Ce cameră mare !
Geanta, domnule.
Majestate...
Camera asta e aşa de mare că am nevoie de un binoclu
şi un teliscop ca să văd ce se află la celălalt capăt.
Vorbeşte mereu aşa ?
Da, Majestate. Nu a mers la şcoală.
Domnule.
Te rog, BFG, începe.
Există doar un singur cuvânt pentru asta, Magister.
Fenomentastic !
Şi delicioase. La revedere, castracaveţi !
Ce-s castracaveţii ?
Legume urât mirositoare şi mă tem că-i tot ce are de mâncare.
Nu se pare că i-au afectat creşterea.
Cafea pentru BFG, te rog.
Ce-i asta ? Ce-i chestia asta neagră ?
Ce este ?
Spumează.
Uriaşul tău e magnific.
Sophie, dragă, mănâncă.
Trebuie să fii lihnită.
E delicios !
La naiba !
Vă rog, Majestate...
Ce-i băutura asta oribilă ?
- Ar prefera ceai ? - Aş prefera frobscottel.
- Frobscottel ? - Da.
Am un cadou pentru dvs, Majestate.
Frobscottel spumantă şi delicioasă.
Un cadou special pentru dvs.
Ce amabil.
Eşti aşa amabilă, Majestate să mă onorezi cu...
O înghiţitură ?
Face bule în direcţia greşită.
Bulele noastre merg în sus.
Ei bine.. vom avea nişte muzică stridentă fantastică.
Îi place muzica ? Avem cimpoaie.
Au sosit generalii, doamnă.
Povestea e fantastică, dar nu avem timp.
Ne îndreptăm spre Ţara Uriaşilor.
BFG vă va îndruma. Domnilor, BFG.
În 10 ore uriaşii vor fi din nou la vânătoare.
Şi eu intenţionez să-i opresc.
Unde anume este Ţara Uriaşilor, domnule ?
Exact...
Aici.
- Aici. - Domnilor...
Oamenii dvs îl vor urma pe BFG.
I-am promis că vom merge doar o singură dată
- în Ţara Uriaşilor. - A doua oară n-o veţi găsiţi.
Uitaţi-vă la bulele astea.
Eu cred în BFG.
Pentru BFG.
Minunate bule.
Pentru Ţara Uriaşilor !
Vom aştepta aici.
BFG ? Te întreb dacă ai un plan.
BFG ? Ai un plan ?
Truglohimbar ? L-ai dat uriaşilor ?
O să le dau băieţilor cel mai groaznic vis.
Dacă funcţionează se vor trezi cu remuşcări teribile.
Iar dacă elicopterele îşi fac treaba avem o şansă.
Uită-te la ce ai făcut. Nu va fi nicio iertare.
Trebuie mai mult. Stai în spate.
Am adus vânătoarea în Ţara Uriaşilor.
Care-i visul lui Sophie ?
Un fizzwizard auriu.
N-am mai văzut.
Despre ce era ?
Povestea unei fetiţe.
Un copil care are întreaga viaţă în faţă.
Îţi vei întemeia o familie
şi vei avea copii într-o zi.
Vei avea un mare succes şi fericire.
La drept vorbind
şi ceva necazuri.
Vor fi vremuri grele şi vremuri uşoare.
Aventura va veni şi pleca.
Dar în cele din urmă
îşi va aminti faptele bune.
Sophie, ştiu
că povestea asta e dorinţa inimii tale.
Ştiu asta.
Ai visat despre asta, nu ? E visul lui Sophie.
Dar... Apoi mă trezesc.
Apoi te trezeşti.
Dar... nu aici.
Nu.
Ai multe vise de prins, mititico.
Dar nu în Ţara Uriaşilor.
Dar te mai am pe tine ?
Mă vei auzi când te chem ?
Nu ai uitat ceva ? Aţi uitat asta ?
E timpul, BFG.
Am uitat să trupele Majestăţii.
Sunt atât de neîndemânatic !
Am uitat să le dau visele...
Sophie ?
Nu !
Nu, Sophie.
Ce avem aici ?
Tu eşti canibal !
Săraci copii mici !
- Eşti un gigant foarte rău. - Nu regret.
- Runt - Fugi, Sophie !
S-a terminat ! Fleshlumpeater... S-a terminat.
E timpul să te opreşti.
Sunt mereu flămând.
Uriaşii au fost duşi foarte departe,
într-un loc de care nu aţi auzit vreodată.
Şi într-un loc unde nu veţi merge niciodată.
Regina le-a trimis seminţe de castracaveţi.
Era singura lor hrană.
Va trebui să se obişnuiască cu ele.
E timpul să se trezeşti, dragă.
Bună dimineaţa, Sophie.
Noaptea trecută am avut un vis.
În vis am fost trezită de un sunet plăcut deasupra patului.
M-am dus la fereastră şi am privit la orizont
şi i-am văzut picioarele lungi plecând.
O valiză şi o o trompetă în mână.
Am putut vedea tot drumul spre Ţara Uriaşilor.
Am văzut grădina în care a crescut BFG.
Avea fructe şi fructe de pădure, conopidă şi roşii.
Refuza să cultive varză de Bruxelles.
Dar castracaveţii continua să crească.
Cum altfel să fi făcut frobscottel ?
Am văzut uşa de piatră şi ferestrele strâmbe.
Mantaua lui era agăţată de uşă.
Am văzut cuibul de ciori şi patul lui.
Am văzut balansoarul şi un foc în şemineu
cu o tocană mult mai arătoasă.
Am văzut împrăştiate paginile unei cărţi pe care a scris-o.
Era fericit.
Şi eu eram fericită.
Când sunt singură, nu la fel de des ca înainte,
vorbesc cu el şi el mă aude.
Pentru că...
BFG aude toate şoaptele secrete ale lumii.
Bună dimineaţa, BFG !
Traducerea şi adaptarea FlorinA
Sincro: alex87