Sync: Alex Ciobanu (Zuzuitu')
Numele meu este Richard.
Ce ar trebui să mai ştiţi ?
Ceva despre familia mea sau de unde sunt ?
Nu contează.
N-aţi traversat oceanul...
N-aţi fugit pentru a căuta ceva mai frumos, mai tulburător...
Şi, da, recunosc... Mai periculos.
După 18 ore de zbor în avion,
3 filme idioate, 2 mese servite în plastic, 6 beri şi niciun pic de somn...
am aterizat în sfârşit...
- Tu ! Ce zici ? - La Bangkok.
Vrei să vezi cascada ? Vino ! Piaţa plutitoare !
1.500 ! Ieftin pentru tine ! Haide !
Hei, vrei o cameră ?
- Nu, sunt în regulă. - Dar ce vrei, omule ?
Şi ăsta e... Bangkok...
Oraşul unde poţi petrece.
Poarta către Asia de Sud-Est.
Acolo unde dolarii şi mărcile se transformă în ceasuri contrafăcute şi cicatrici originale.
Băieţi, fete, sex... Fără probleme.
- Aici vin flămânzii. - Vrei sânge de şarpe ?
Ia stai. Sânge de şarpe ai spus ?
Oh, da.
- Nu, mulţumesc. - Ce are sângele de şarpe ?
- Nu-mi place idea. - Ţi-e frică ?
- Ţi-e frică de ceva nou ? - Nu. Nu-mi place idea, asta-i tot !
Ca orice turist...
Vrei să fii în siguranţă...
Exact ca în America.
Niciodată nu refuza o invitaţie.
Nu te opune necunoscutului.
Fii întotdeauna politicos...
Domnilor...
A fost excelent.
Şi niciodată nu sta mai mult decât eşti binevenit.
Ţine-ţi mintea deschisă şi acumulează experienţe...
Şi dacă e dureros...
atunci probabil merită.
Hei...
- Bună seara. - Bună.
- Aş vrea o cameră, vă rog ? - Da.
Din păcate toţi au aceeaşi idee.
Călătorim mii de kilometri...
doar ca să privim la TV şi să stăm ca acasă.
Ajungi să te întrebi...
Vom curăţa locul ăsta cât a-i spune "peşte" ! Nu-ţi fă griji !
Ce rost au toate ?
- Poftim. - Mulţumesc.
Bună seara.
Noapte bună.
Cât despre călătoria singur...
S-o ia naiba.
Dacă aşa trebuie să fie, aşa să fie.
PLAJA
Distraţi-vă !
Vă distraţi bine ?
Să vă ia naiba ! Să vă ia naiba !
Te rog, taci.
Sunteţi nişte paraziţi nenorociţi !
Paraziţi !
E minunat ! Cancere !
Cancere nenorocite !
Un mare "C" îndesat care înghite lumea întreagă !
Hei !
- Ai ceva de fumat ? - Nu, nu am nimic de fumat.
Nu-i nimic, amice, pentru că...
Am eu o grămadă.
Înţelegi ce zic ?
Da.
Ba nu.
Ai dreptate. Nu înţeleg.
Aşa da !
Mulţumesc.
Era plaja... Înţelegi ?
Plaja. Era...
Era prea frumoasă. Prea multe... senzaţii. Am încercat să ţin totul sub control...
Dar tot vin mereu şi vin mereu şi iar vin.
Înţelegi...
E pe o insulă...
Iar insula e... E perfectă.
Adică... Cu adevărat perfectă.
Nu vorbesc de... "Oh, e drăguţă."
Ci de o adevărată frumuseţe.
E perfectă.
E ca o... lagună.
Ştii... O lagună... închisă.
Înconjurată de stânci.
E absolut secretă.
Interzisă...
Şi nimeni, niciodată...
nu poate merge acolo... Niciodată.
Dar câţiva oameni s-au dus acolo...
cândva...
Bărbaţi şi femei, cu idealuri... Înţelegi ?
Nu vorbesc de călătorii obişnuiţi... Nu turişti proşti.
Crezi că locul acela există ?
Nu.
Dar ai să-mi spui să cred, nu-i aşa ?
Nici nu mai contează ce cred eu.
Depinde de tine.
Idealuri ?
Nu eram decât nişte paraziţi nenorociţi !
Marele "C" !
Eu eram ăla...
Care se gândea să găsească un leac... Să găsesc leacul...
Şi le-am spus... "Trebuie să plecaţi."
"Trebuie să părăsiţi locul ăsta."
Dar ei nu m-au ascultat.
Nu te supăra, dar...
Eşti scrântit, nu-i aşa ?
Poftim, Richard.
Îmi pare bine că te-am cunoscut.
Şi mie.
Ai grijă ! Electric... Electricitatea !
- Doamnă ! Doamnă ! - Linişteşte-te.
N-ai grijă.
Hei ! Omule.
E o scrisoare pentru tine.
O ce ?
O scrisoare în uşă.
Pe naiba.
Tu ai...
Bună...
Speri...
Şi visezi...
Dar nu crezi că o să ţi se întâmple ceva bun.
Nu aşa cum se întâmplă în filme.
Şi atunci când chiar se întâmplă...
Vrei să simţi altceva...
Mai profund...
Mai real.
Aşteptam să mă surprindă...
Dar n-a fost aşa.
Numele domnului e Daffy Duck.
Locul naşterii... Naiba ştie.
S-a dus naibii toată hârţogăraia.
Poliţiştii erau furioşi pentru că avea paşaport fals.
Hai, odată. Semnează declaraţia.
E OK.
Scrie doar că şi-a tăiat venele... Era deja mort când l-ai găsit.
Dar nu m-au întrebat de hartă, aşa că...
Nicio problemă.
Nu le-am spus.
Să ai o zi frumoasă.
Baftă.
Scuză-mă.
Ascultă... Adică...
Insula poate nici nu există.
Şi chiar dacă există, nu ştiu dacă putem ajunge acolo.
Mă întrebam dacă ai vrea să vii cu mine.
Asta-i tot.
Vrei să faci o excursie ?
O călătorie...
Tu, cu prietena ta şi cu mine ?
Vreau să spun... Voi doi şi cu mine...
- Vorbesc despre o insulă se... - Bună.
Bună.
Mi se pare că toţi vor să facă ceva diferit, dar...
Sfârşim prin a face mereu aceleaşi lucruri.
Am realizat că habar n-aveam cum să ajungem acolo.
Dar, Étienne...
Adică m-am descurcat cu tipul... Era grozav.
El a organizat totul... Biletele...
Mesele... Toată călătoria...
De la Bangkok la Surat Thani. De la Surat Thani la Na Thon.
De la Na Thon la Chawang...
800 de kilometri în 24 ore...
Mai puţin de 400 de bahţi.
Credeţi-mă... Era o afacere foarte bună.
Ne îndreptam spre marele necunoscut.
Dar pentru a ajunge acolo, trebuia să urmăm căile obişnuite.
Am aranjat. Mâine dimineaţă. 1.800 de bahţi.
Grozav ! Bună treabă !
Dar avem o problemă. Nu ne duce pe insulă.
E parc naţional şi e interzis să ajungi acolo. Dar...
Avem voie să mergem aici şi să stăm o noapte.
Da... Nu... Nu e aia insula.
Da. Ştiu.
OK. Şi cum ajungem acolo ?
- Înot. - Înot ?
Da. Ne lăsăm rucsacurile pe insulă şi înotăm.
- Ştii să înoţi, Richard ? - Fireşte că ştiu.
- Deci, nicio problemă. - Cât e până acolo ?
Nu ştiu. 1-2 kilometri.
- Grozav. Nu-i deloc departe. - Termină, Richard. O să merite.
O aventură. Şi... Doar noi trei.
Ştii să înoţi ?
Sigur. Sunt francez şi am şi o prietenă frumoasă.
Grozav !
- La naiba ! - Te-ai încuiat pe-afară ?
Ai pierdut cheia ?
- O pacoste. - Da, o pacoste.
Vrei o bere ?
- Ţi-ar fi mai bine fără ea. - Sammy, de unde naiba ştii tu ?
Nici măcar n-o cunoşti !
Încerc să-l ajut în clipele grele.
- Nu-i nicio problemă. - Vezi, Zeph ?
- Nu-i nicio problemă. - Schimbă naibii subiectul.
Să vorbim despre cum petreci zilnic o oră în faţa oglinzii.
Ce, drăguţ. Îl ştii pe tipul ăsta ? Îi place să se şteargă la fund cu frunze.
Se crede într-un detaşament de comando în junglă.
- Mă rog. - Îţi jur.
- Mă rog. - La naiba !
Cred că...
Ştii povestea şoarecelui prăjit.
Da.
O femeie muşcă dintr-o pulpă de pui...
Şi se dovedeşte că de fapt era... un şoarece.
Nu-i aşa ?
E un mit urban.
Exact. Se întâmplă întotdeauna prietenului unui prieten al cuiva.
- Şi ? - Şi...
Cred că acum circulă un mit prin împrejurimi.
E vorba de o plajă.
Da ?
Şi plaja asta e... perfectă, omule.
E pe o insulă, nu-i aşa ?
Nu se vede de pe mare.
Imaginează-ţi...
Nisip alb, curat...
Apă cristalină...
- Palmieri... - Da. Cu nuci de cocos şi alte rahaturi !
Spune-i şi partea cea mai frumoasă.
Plus...
Droguri, Richard...
Să fumezi cât vrei, în fiecare zi...
- Pentru tot restul zilelor tale ! - Da ! Iarbă !
Numai câţiva oameni ştiu exact unde e şi păstrează secretul.
Nimeni n-a cunoscut pe vreunul dintre aceşti oameni.
Exact. Ca în povestea cu şoarecele.
Deşi, dacă aş şti un loc ca asta...
l-aş ţine numai pentru mine... N-aş vrea ca orice ticălos din Thailanda...
să vină acolo...
Aşa e...
Ce părere ai de povestea asta, Richard ?
E bună.
E o poveste bună.
Hei ! Ţi-am adus cheia !
Ştiu că nu era aşa în plan...
dar am hotărât să fac o copie a hărţii.
Nu spun c-a fost cea mai bună hotărâre pe care am luat-o vreodată.
Mi-am spus că aşa sunt turiştii... Împrăştie ştirile.
Dar ca să fiu cinstit...
Eram ca toţi ceilalţi...
Înfricoşat de marele necunoscut...
Dornic să iau cu mine ceva de acasă.
- Richard ? - Eşti gata ?
Da, da. Vin.
Să mergem.
Françoise ?
Étienne se supără dacă-l trezesc.
Zice că pierd timpul fotografiind cerul.
- Şi eu cred asta. - Da ?
Ia uită-te.
Într-o noapte, voi face fotografia perfectă.
Bună.
Îţi dai seama că...
în eternitatea spaţiului...
există undeva o planetă...
exact ca asta...
unde altcineva...
ne fotografiază pe noi.
În esenţă, te fotografiezi pe tine însuţi într-un univers paralel.
De necrezut.
Da.
Sunt o mulţime de lumi acolo.
Unde dacă vrei să se întâmple ceva...
chiar se întâmplă.
Richard, ştii ceva ?
Ăsta e exact genul de prostii...
pe care americanii le spun franţuzoaicelor ca să le facă să se culce cu ei.
Oh, Doamne... Iartă-mă.
Credeam că mă descurc destul de bine.
Nu e decât cerul, Richard. Să încercăm.
Da.
Idiotul...
1, 2, 3, 4.
Când te îndrăgosteşti de cineva...
găseşti întotdeauna un motiv să crezi că e exact persoana potrivită.
Nu e nevoie de un motiv solid.
Fotografierea cerului noaptea de exemplu.
Acum, în ultimă instanţă...
Ăsta e chiar motivul ce-ar putea provoca despărţirea.
Dar în tulburarea pasiunii...
e exact ceea ce căutai tot timpul.
- Un kilometru. - 2.
- Richard ? - Nu ştiu. Sunt american.
- Şi ? - Noi gândim în mile, nu în kilometri.
OK. Şi câte mile crezi că sunt ?
Nu ştiu. Dar pare departe.
Dacă e prea departe, o să ne înecăm.
Dar dacă nu încercăm, nu vom şti niciodată, nu ?
Aşa e.
Să mergem.
- Sunteţi în regulă ? - Da. Suntem OK.
Cred că suntem la jumătatea distanţei.
Oh, la naiba ! Richard !
- La naiba ! - Ce-i ?
Am văzut o aripă !
- Ce ? Glumeşti ? - Nu, nu, nu !
E de rechin !
De rechin ?
Nu ştiu. Era doar o aripă. Acolo, la 100 de metri.
- Era mare ? - Da.
Ce naiba vrei să fac eu ?
Nimic. Credeam că trebuie să ştii.
Ca să fiu sincer, preferam să nu-mi spui.
- OK, îmi pare rău. - Acum e cam târziu, nu-i aşa ?
Françoise ! Françoise ! A dispărut !
Oh, Doamne !
- Oh, Doamne ! Ce s-a întâmplat ? - S-a dus la fund dintr-o dată !
A fost trasă sub apă !
Françoise !
N-o văd !
Oh, la naiba ! E sacul ei !
OK. A fost un rechin ? Ai văzut un rechin, Étienne ?
Nu ştiu !
La naiba !
Voi europenii sunteţi glumeţi, nu ?
Aveţi un mare simţ al umorului.
Nu mă mir de ce comediile voastre au cucerit lumea.
- Dar Moliere ? - Cine ?
Oh, la naiba !
Haide.
Asta numesc eu droguri din belşug !
Oh, la naiba !
OK... OK...
Ar trebui s-o luăm pe aici. OK ? Tăceţi. Tăceţi.
Sigur, trebuia să ne întoarcem.
Dar n-am făcut-o.
Nu acum.
Le tot spuneam că vom ajunge acolo.
Credeţi-mă...
E un paradis.
Dacă urmăm râul, o să ne scoată undeva.
Haideţi.
Oh, Dumnezeule !
La naiba !
Ei ?
- Ei, ce ? - Cum ajungem jos ?
De unde să ştiu eu ? Trebuie să hotăresc eu totul ?
- O să sărim. - La naiba ! Tu ai vrut să fii la comandă !
Am luat comanda numai pentru că tu ţi-ai pierdut curajul, franţuzule !
Mda... Şi uite unde ne-ai adus !
Sărim.
Dacă nu îţi place preia tu comanda, bine ?
Bine, o s-o iau.
- Acolo. Coborâm pe acolo. - Putem sari.
Françoise, uite. N-o să sărim.
OK ? Aşa că termină ! Cât despre coborârea pe acolo...
E doar...
O sugestie tâmpită !
- Mă faci tâmpit ? - Da şi e doar începutul.
- Bine, idiotule, s-o facem ! - Bine, tâmpitule !
Françoise !
- La naiba ! - Françoise !
Hai, băieţi ! E OK !
Nu-i periculos ! Veniţi !
Aruncaţi sacii ! Haide !
Bine. Sărim.
Oh, la naiba !
Ai văzut ? La naiba !
Da !
Oh, Doamne !
Felicitări !
Mie mi-a trebuit aproape o oră ca să-mi fac curaj să sar.
Eu eram singur. Deci voi trebuie să-mi cereţi permisiunea. Înţelegeţi ?
Mai bine vorbiţi cu Sal.
Iisuse ! Suntem aici !
Vă daţi seama ?
Nu plecaţi nicăieri !
Bine.
Ne descurcăm bine.
- Bună, Sonia. Da ? - Bună.
Bucătărie gălăgioasă !
Ce faci ?
- Ce avem la cină ? - Peşte.
Nu ştiu la ce ne aşteptam.
Oameni trăind în peşteri... Poate câţiva tipi cu corturi.
Gregorio !
Dar nu aşa ceva.
- Ce mai faci, Keaty ? - N-o fuma !
Se pare că am ajuns într-o lume dispărută.
O adevărată comunitate de călători, nu aflaţi în trecere, ci stabiliţi aici.
Deodată mi-am dat seama...
că nu eram nici măcar invitaţi.
- Tipul care a făcut-o ? - Daffy.
Da... E mort.
Ce ? În niciun caz !
Da. Şi-a tăiat venele într-o cameră de hotel pe Khao San Road.
- Ai văzut asta ? - Am ajuns după.
Astea sunt veşti proaste.
A fost unul... care a pus bazele comunităţii noastre.
Dar a devenit nervos.
Asta-i o nebunie.
Poliţia n-a ştiut ce să facă cu cadavrul. Cred că l-au incinerat.
Crezi că a mai dat harta şi altcuiva ?
Nu... Nu cred.
Iar tu ? Ai mai arătat harta cuiva ?
Nu.
Bine.
Să păstrăm secretul.
Da !
Ai auzit ? Ai auzit asta ?
Uitaţi-vă la ăsta.
E minunat.
E aşa de frumos, omule !
- Vecini ! - Ţi-am adus uleiul.
Vreau să-ţi dau ceva.
Ascultaţi, toţi.
OK.
Mâine voi călători mult cu o bicicletă.
Vicki.
Perfect. Foarte bine. Helene ?
Foarte bine !
Foarte bine.
E perfect. E prea uşor, totuşi.
- Oh, te rog ! - Da ! OK.
Sunt mai multe !
- Tu le ştii mereu pe toate. - Richard !
Da, Richard !
Eşti tare, omule.
Asta devine lumea noastră.
Şi aceşti oameni, devin familia noastră.
Întoarcerea acasă a devenit un loc la care nu ne mai gândim.
M-am stabilit aici.
Mi-am găsit vocaţia...
Căutarea...
plăcerii...
Sal era conducătorul.
Dar nu era mare lucru. Adică, nu era vreo ideologie de genul ăsta.
Era doar o plajă... pentru cei cărora nu le plac plajele.
Câţiva dintre noi au construit...
Chiar şi paradisul mai trebuie remodelat.
Pentru mulţi ani au ţinut secret acest loc.
Nu era nevoie să spună cuiva. Erau destui.
Trebuie doar din când în când să meargă să vândă marihuana şi să cumpere orez.
Cultivăm fiecare pentru noi. Nu furăm de la fermierii din partea cealaltă.
Ei ştiu că locuiţi aici ?
Oh, da, dar ei stau pe partea lor şi noi nu trecem pe acolo.
Acum câţiva ani, ne-au spus că putem rămâne, atâta timp cât nu mai vine nimeni altcineva.
- Lucrul ăsta ne-a convenit. - Deci, aţi fost norocoşi.
Foarte norocoşi.
Era Keaty, care se gândea doar la două lucruri.
Slavă Domnului...
La cei doi piloni ai civilizaţiei...
Creştinismul...
şi cricket-ul.
Mai erau suedezii...
Christo, Sten şi Karl.
Ne place să pescuim.
- Şi iarna, schiem. - Da.
Desigur, în Thailanda, nu se schiază.
Aşteptăm, OK ?
Aşteptăm până apare peştele.
Înţelegi ?
La naiba ! Nici gând !
Şi le-am spus "aşa va fi".
Da !
- Opreşte-te. - Ce ?
Bucătarul nostru era cunoscut ca Unhygenix...
Să gătim.
Are obsesia asta pentru săpun.
Peşte, peşte, peşte.
Încă miros a peşte.
Era un număr de sporturi şi activităţi plăcute pe toate gusturile.
Étienne e bun la fotbal.
Aş putea fi şi eu dacă aş vrea.
- Dar nu vreau. - Ce tot spui ?
- Făceam conversaţie. - Tu ai o iubită ?
- Aici ? - Oriunde.
Nu, de ce ?
Făceam conversaţie.
Mâna dreaptă deasupra. Rămân 3 bile. E cineva care încă n-a înţeles ?
Singura persoana care nu-mi plăcea era iubitul lui Sal, Bugs, tâmplarul nostru.
Hei, Richard ! Poţi să faci aşa ?
Poţi să faci ceva ?
Un bărbat ar trebui să aibă talent în mâinile sale.
Fiţi atenţi !
Surpriză !
Orice comunitate îşi are ritualurile sale.
Ale noastre sunt simple. Ultimul sosit îl tatuează pe următorul.
Doare ca naiba.
Ce-a zis ?
Andy, mai aproape.
Haide, Richard.
Oh, Doamne !
Iisuse !
Doare ca naiba !
Una peste alta, era paradisul.
Cu excepţia unui singur lucru...
Dorinţa este dorinţă...
Oriunde ai fi...
Soarele n-o va păli...
Nici apa n-o va alunga...
Françoise.
Unu... Doar te tachinează.
Despre cine vorbeşti ?
Doi... Nu vorbeşti franceză.
Trei... El vorbeşte franceză.
De fapt chiar mai mult... Patru...
E francez.
Cinci... E mult mai bun la fotbal decât tine...
Şi şase... Eşti un pic ciudat, Rich.
Anumitor fete le place asta, dar nu şi celor cu care ai vrea tu să fii.
- Nu-i aşa ? - Haide. Ultima iubita te-a părăsit.
- N-a fost vina mea. - Şi şapte... Uită-te la degetul tău mare.
- Trebuie definit. - Ce vrei să spui cu asta ?
Te joci prea mult pe calculator.
Sunt multe incompatibilităţi.
Deci, de ce am impresia că încerci să-mi spui ceva, Keaty ?
Ai o speranţă cam cât o găină şchioapă din Thailanda.
- Înţelegi ce vreau să spun ? - Mulţumesc.
Bucură-te de plajă şi termină cu tâmpeniile.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Nu poţi... Nu. Nu ! Nu.
Te rog, lasă-mă ! Lasă-mă !
- Lasă-mă ! - Hei ! E patul meu !
- Mă descurc. - Nu vreau să am de-a face cu asta !
Durează puţin.
Nu ! Trebuie să ajung neapărat pe uscat !
Mi-e rău. Trebuie ! Sal !
Ce-i asta ? Trebuie să mergi neapărat la dentist ?
- Da. - Nici nu se pune problema.
Haide !
Va fi amuzant.
Fii curajos.
Ce părerea ai, Richard ?
Bine. Bine.
- Eşti de acord cu asta ? - Da.
Adică... Avem un mic secret aici, nu ?
Uneori sunt necesare anumite sacrificii ca să păstrăm totul aşa.
Excelent.
Excelentă atitudine.
Nicio problemă.
La naiba !
Bună treabă !
Omoară-ţi durerea, băiete.
Ia un gât.
Richard.
Da.
Vrei să vii pe plajă cu mine ?
Sigur. Da.
Eşti fericit, Richard ?
Fericit ?
Da.
Da... Da, cred.
Plaja e perfectă...
Crezi că te ignor ?
Nu.
Dar aş vrea.
Din cauza că sunt cu Étienne. Mi-e greu să stau mai mult cu tine.
Nu cred că e vreun motiv special ca tu s-o faci.
- Să petreci ceva timp cu mine... - Normal că aşa e.
Îmi placi.
Mult.
I-ai spus... I-ai spus lui Étienne, sau...
Nu.
E secretul nostru.
OK.
Uite ! Acolo ! Planctonul. Creveţii.
Când sunt deranjaţi, strălucesc.
Haide.
În noaptea acea, ne-am promis şi am crezut sincer...
că nimeni nu va şti vreodată.
- Vreau să vorbim. - Despre ce ?
Despre tine şi Françoise.
Ce vrei să spui cu... eu şi Françoise ?
Vreau să spun, Richard...
- Vreau ca ea să fie fericită. - Da.
Desigur.
- Cu toţii vrem asta, nu ? - Gura !
Taci naibii din gură.
Dacă e fericită cu tine...
atunci nu voi sta în calea ei.
Étienne, omule, eu...
- Nu ştiu la ce te referi. - Du-te naibii, Richard ! Ştiu !
OK ? Ştiu !
Toţi ştiu !
Problema e să observi peştele.
Când plouă şi e întunecat
e foarte greu să-i prinzi.
Poate dura zile.
Câteodată...
rămânem flămânzi...
Dă-mi asta.
Richard !
Ieşi afară !
Nu te aud !
Şi nici tu nu mă poţi auzi.
- Rechin ! - Haide !
Rechin !
E totul în regulă.
Înainte să încep, sunt câteva lucruri pe care mi le mai amintesc.
În primul rând, trebuie să rămâi calm.
Corect ?
În al doilea rând, nu trebuie să-ţi arăţi frica.
- Băgaţi la cap. - Pentru că rechinii...
Rechinii îţi simt frica.
La fel de uşor precum simt şi sângele.
Aşa a fost şi la mine...
Exact cum ştiam...
Aşa cum natura a aşezat lucrurile.
Avea... fălcile larg deschise.
Două rânduri de dinţi ascuţiţi, strălucind sub apă... ca nişte diamante.
Dădea din coadă, pregătit să ucidă.
Jur pe Dumnezeu...
Mi-am văzut întreaga viaţă prin faţa ochilor.
Serios.
N-am făcut nimic altceva decât să acţionez din instinct.
Instinctul...
Instinctul natural de supravieţuire, care într-un fel...
a strigat la mine... "Nu ! Nu voi muri astăzi !"
Da !
În acel moment, am ştiut că era ori eu ori el.
Iar rechinul ştia asta.
Eu ştiam asta.
Dar, Doamne...
Nu era nimic personal, nu ? Era doar mersul firesc al lucrurilor. Natura.
Dar... Dacă-mi aduc bine aminte...
În acea ultimă licărire din ochii lui...
A fost un moment între noi...
când el a zis... "Hei, Richard..."
"Poftă bună."
Ciudată chestie, să omori un rechin. Nu-i aşa, Richard ?
E doar un peşte mare, Bugs.
Doar un peşte mare ?
Da, poate. Atunci când e pui şi nu ştie încă să ucidă.
Atunci, poate e doar un peşte mare.
Dar când e un imens alb, mare şi înfometat, cu gustul de sânge pe limbă,
e cu totul altă poveste.
Oh, Doamne...
Îmi pare rău, Bugs. Mi se pare mie,
sau vremea asta umedă ne oboseşte pe toţi ?
Poate data viitoare auzim şi povestea ta... Sunt convins că e foarte interesantă.
Foarte interesant, Keaty.
- Noapte bună, dragilor. - Gura.
Pentru o perioadă, am fost foarte fericiţi.
Fiţi atenţi, toţi !
Linişte.
Avem o problemă. Nu e un dezastru. Dar după cum câţiva dintre voi poate aţi auzit,
o parte din sacii cu orez au fost contaminaţi de o ciupercă.
- Da. - Din cauză că-i ţinem în coliba aia.
- De câte ori trebuie să se mai întâmple asta ? - Orezul se duce.
Înseamnă că cineva...
trebuie să meargă în Ko Pha-Ngan cu mine să cumpărăm nişte orez.
Nu toţi odată.
Richard ?
Da ?
Vrei să mergi la Ko Pha-Ngan cu mine ?
- Nu ştiu. Adică... - Merg eu.
Nu-ţi face griji, Bugs. Richard va merge, nu-i aşa ?
Da ?
- Cine e de acord să meargă Richard ? - Absolut.
În regulă. Voi merge la Ko Pha-Ngan cu tine.
Richard...
Eu vreau o pastă de dinţi... Şi o periuţă de dinţi.
În regulă.
O pereche nouă de labe de înot şi o pălărie nouă.
Richard...
100 de aspirine, 100 de paracetamol, 6 pachete de tampoane...
4 baterii R6... Şi 20 de prezervative. Să fie 40 de prezervative.
Şi o sticlă de vodcă.
- 6 batoane de ciocolată... - Oh, la naiba !
4 cutii de tampoane, mărimi diferite.
Miroase asta. E o parte din mine.
Devin peşte, Richard.
Săpunurile astea idioate sunt nişte porcării.
Am nevoie de ceva toxic, ceva industrial. OK ?
OK.
O conservă de vită cu curry. Delicios...
- Delicios. - Baterii R3 câte găseşti.
Şi un număr din...
Daily Telegraph...
E pentru cricket...
- Te rog, umple punga asta cu hârtie igienică. - Hârtie igienică ?
Ceai de iasomie, balsam, cremă de buze, ulei de scoarţă, balsam de baie...
O cutie mare de înălbitor.
Balsam de păr, cremă de piele...
- Orice conţine zahăr. - 12 pachete de foiţe de ţigară.
Chimen, şofran, scorţişoară.
Antiperspirant şi demachiant.
Tu ce vrei ?
OK...
Când ajungi la Ko Pha-Ngan, ţine-ţi mâinile acasă...
şi scula în pantaloni.
Oh, la naiba !
La naiba !
Aş fi căutat un aer condiţionat şi câteva beri reci...
dar când am ajuns la Ko Pha-Ngan...
îmi doream să plec.
Şi într-o clipă, am înţeles mai bine ca niciodată de ce eram aşa de speciali...
De ce ne păstram secretul...
Pentru că dacă n-am fi făcut-o...
mai devreme sau mai târziu, am fi ajuns astfel.
Cancer...
Paraziţi...
Înghiţind întreaga lume...
Câteva luni. Poate... Poate un an chiar.
Da, sigur.
Ce ?
Îmi place aici. Lucrurile sunt altfel.
Am spus că lucrurile sunt altfel !
Da.
Nu, voi mai suna. Voi suna. Promit.
OK.
Şi mie dor de tine.
Bine.
OK.
Bine, pa.
Pa.
Cum te simţi din nou în lumea reală ?
- Nu e cum îmi aminteam. - E din ce în ce mai rău de fiecare dată.
Chiar e Richard ! La naiba !
Doamne ! Ce mai faci, omule ?
La naiba !
Sammy, vino aici !
- Ricardo, ce mai faci, frate ? - Fetelor, să vă prezint un bărbat !
- Un adevărat bărbat ! - Hilda şi Eva. El e Richard.
- Bună. - Omul cu harta.
- Omul cu acea hartă ? - Da !
Vor veni cu noi, frate.
A trecut atâta timp, dar, ştii...
Ascultaţi, băieţi... Am făcut o greşeală.
Despre ce vorbeşti, omule ?
Nu, ascultaţi. Nu există nicio plajă.
- Nu-mi vine să cred că te văd, omule. - Nu e nicio plajă ?
Serios, chestia cu harta... Era... Era falsă.
- Aşa cum ai spus, omule. Era o poveste. - Da.
Nu ! E... E un mit. Serios Nu există.
- Haide... - Harta era falsă. Înţelegeţi ?
Îţi baţi joc de noi, nu-i aşa ?
Lasă-mă să ghicesc... E un nenorocit de paradis !
Oh, omule... Despre ce tot vorbeşti ? Zeph...
- Cred că încearcă să ne... - Încerc să vă spun s-o lăsaţi baltă !
E ultima dată când îţi mai cumpăr o bere !
Deci le-ai spus unde mergeai ?
Da.
Şi au văzut harta ?
- Mda. - Au vreo copie ?
Nu.
OK.
Putem să ne relaxăm puţin.
Mă îndoiesc că sunt în stare să ajungă acolo. Dar, Richard...
Nu cred c-ar trebui să mai spunem cuiva.
OK ? Cred c-ar trebui să rămână între noi.
Mulţumesc.
N-ai pentru ce.
O să joc câteva partide de biliard cu Sumet.
Sumet !
Un biliard ?
Mai bine te duci...
să încălzeşti patul.
Haide.
Sal ?
Am doar o întrebare.
A fost foarte bine.
Nu, nu e asta.
E vorba de Bugs.
OK.
Uite cum stă treaba.
Bugs este iubitul meu...
Partenerul meu.
OK ?
Iar tu eşti unul... cu care tocmai am făcut sex.
- Bine ? - E... E bine.
- E absolut perfect. - Bine.
Acum culcă-te. Poate voi mai vrea o partidă înainte de micul dejun.
Ne-am înţeles.
Ea nu va spune nimănui despre hartă.
Îi plătisem tăcerea şi-mi cumpărasem biletul de întoarcere.
Dar nici nu voiam să mă gândesc la adevăratul preţ.
OK, Rich. Gata de plecare !
OK !
- Gata, Keaty ? - Da ! Nicio problemă !
- Richard ! - Problema e rezolvată. Uite-ţi înălbitorul.
Am luat demachiantul. Am luat două.
- Extra ! Extra ! - Richard, omule ! Te iubesc !
Asta o să-mi ajungă...
Minunat ! Eşti drăguţ.
- Ai luat bateriile ? - Uite-le.
Da !
Hei, Ricardo !
- Mulţumesc ! - O conservă de vită cu curry ?
Un film foto.
Nu e aşa de bun ca ultimul, dar... Ce naiba.
Nu contează. Îmi place.
S-a întâmplat ceva ?
- Cum a fost ? - Cursa ? Bine.
Nicio problemă.
Adică să fii cu Sal...
Bine. Adică... A fost OK.
Unii spun că te place.
La naiba... N-aş fi observat asta.
- Nu s-a întâmplat nimic ? - Nu ! Sigur că nu !
Juri ?
Eram aşa de fericit că m-am întors...
încât nici n-am savurat momentul.
Da.
Da... Jur.
Mi-ai lipsit.
OK, haideţi cu toţii ! Haideţi, vă rog !
Haideţi... Vă rog !
Mai aproape. Cu toţii.
Vă rog !
OK. Mai apropiaţi.
OK. Mai în spate puţin.
OK...
1... 2... 3 !
Am început exact de unde rămăsesem.
A fost ca şi cum călătoria la Ko Pha-Ngan n-ar fi existat.
Aproape.
Vei fi bine !
Rechin !
- E mort. - Gura ! E mort pe naiba !
Pi...
Piciorul meu !
Am putea să te ducem la spital, OK ? Am putea face asta.
Dar acolo, nu trebuie să spui nimănui unde s-a întâmplat.
Trebuie să păstrăm secretul.
Ce tot spune ?
Vrea să aducem pe cineva aici să-l ajute.
Nu vrea să se mai aproprie de apă.
Am înţeles, dar nu putem aduce pe nimeni aici. Nu putem face asta.
- Aduceţi pe cineva ! Trebuie să aduceţi ! - Nu putem, Christo !
Trebuie să mergi tu. Sau rămâi aici şi-ţi asumi riscul.
Suntem de acord ?
Ce spune ?
Vrea să ştie ce s-a întâmplat cu prietenul lui.
Ne-am adunat aici pentru a aduce un ultim omagiu lui Sten.
Dumnezeu să aibă grijă de sufletul lui.
Odihneşte-te în pace.
Ne vei lipsi.
Te iubim... De la mine şi de la Christo.
Odihnească-se în pace.
De la Lorenzo...
După înmormântare, am încercat cu toţi să revenim la normal...
Dar pur şi simplu nu era corect.
Curând am înţeles că problema era Christo.
Taci !
Când rechinul atacă, sau în orice altă tragedie, cred...
că cel mai important lucru e să fii mâncat şi să mori...
caz în care, are loc o înmormântare şi cineva ţine un discurs
şi ceilalţi spun ce băiat bun ai fost...
Sau, mai bine...
Toată lumea te uită.
- Nu mai suport. - Christo, te rog !
Halal atmosferă...
Fă-te bine sau mori.
Lucrurile astea îi enervează pe unii.
Ascultaţi-mă. Nu puteţi face asta.
E dezgustător !
Aduceţi-l înapoi !
- OK. Aici. - Animalelor !
Pentru ce faci asta ?
Spune-mi !
Cum poţi face asta ?
Richard !
Nenorociţilor !
Era mult mai uşor să ne condamnăm comportamentul dacă n-ar fi fost aşa de eficient.
Dar departe de ochii lumii, era ca şi scos din mintea noastră.
Cum l-am dus...
am început să ne simţim mult mai bine.
Pe plajă, e uşor să întorci spatele...
Dar nu întotdeauna e aşa uşor să uiţi...
Plătiţi-l în dolari, violaţi-i fiicele şi întoarce-te în paradis, Richard.
Richard. Vino cu mine.
E aşa sau nu ?
Ţine o hartă...
Ai făcut...
sau nu...
acea copie ?
Ştii... Minciunile nu mă deranjează...
Dar cu harta...
e o problemă.
Fermierii, da ? Ţii minte acei oameni înarmaţi ?
Ne-au spus... Ne-au spus...
Să nu mai aducem pe nimeni.
Şi acum se pare că am devenit nişte nenorociţi de ghizi de turism.
Sal. Vreau să spun...
Putem explica, nu ? Le putem spune c-a fost Daffy.
"Le putem explica ?"
Vreau să fii aici sus în fiecare zi până când ăia o să vină.
- Aici ? - Da. Aici.
Vreau să-mi aduci harta înapoi.
OK ? Orice s-ar întâmpla, să recuperezi harta.
Stai ! Sal !
- Ar putea dura săptămâni întregi. - Bine.
- Iar tu vei fi aici, aşteptându-i. - Şi ce-ar trebui să fac când vor veni ?
Le iei harta !
Tu i-ai adus ! Tu le-ai dat-o ! Acum o vei recupera şi-i trimiţi înapoi !
Sal ! Sal !
O să le spui tuturor ce-am făcut ?
Asta a fost ca un ghimpe în coaste.
N-am vrut ca ei să vină aici, la fel ca Sal.
Dar ce se aştepta ea să fac eu acum ?
Să-i fugăresc ? Să-i ameninţ ? Cu ce ?
Când vor ajunge aici, eu voi fi probabil mort de foame.
Sal ?
- Sal, tu eşti ? Ia-mi lumina din... - Eşti un porc !
La naiba ! Pentru ce naiba a fost asta ? Nu pot face nimic !
- Trebuie să stau aici ! - Nu asta, OK ?
- Ce e, atunci ? - Tu şi Sal la Ko Pha-Ngan.
Ah, asta...
Da, asta ! A spus tuturor !
Iar eu, am fost ultima care-a aflat !
Cel puţin ea e sinceră. Nu ca tine.
Françoise, ce...
Ce... Ce pot să spun ?
Nimic. N-ai ce să spui.
Mulţumesc.
Îţi mulţumesc pentru că mi-ai făcut viaţa perfectă.
Super !
Oh, Doamne...
La naiba !
Eşti un idiot !
Cu toate că ştiam că o să se întâmple... Am fost distrus.
Şi cred că merit asta.
Îi puteam oferi orice scuză pe care şi-ar fi dorit-o...
Dar n-ar fi avut nicio importanţă.
Perfect ! Perfect !
La început am crezut că voi muri aici...
Că întregul meu univers se va nărui...
Dar nu s-a întâmplat.
De fapt... Curând, am aflat că există o mulţime de alte lucruri care să mă ţină ocupat.
Şi până să-mi dau seama...
Am aflat că acea dragoste arzătoare...
tinde să dispară...
şi să fie înlocuită de unele lucruri mai interesante.
Şi traiul pe colină avea să sufere o îmbunătăţire majoră.
Adică, aici, aş putea face tot ce doresc.
Nu trebuia să pescuiesc, să grădinăresc, niciun semn de la Bugs, Étienne ori Françoise.
Jucam după propriile reguli acum.
Şi n-aveam niciun motiv să mă întorc.
Doar mă învârteam de colo-colo.
Şi cu cât eram mai departe de restul lumii, cu atât îmi lipseau mai puţin.
Am găsit şi noi jucători.
Chiar dacă ei nu ştiau încă.
Pădurea asta era teritoriul meu.
Să recuperez harta... Misiunea mea.
Şi aceştia...
Apărătorii mei.
Am fost singurul care-i supraveghea.
Şi toate se împleteau într-o simbioză.
Insula...
Eu...
Ei...
Nepoftiţii.
Toţi...
Toţi jucând acelaşi joc.
Şi în centrul tuturor...
Un om...
Daffy.
Înăuntru !
Priveşte, Richard !
Viruşi, Richard !
Cancere !
Charlie îi rezolvă pe toţi ! Acolo !
Pe plajă ! Pe stradă ! Plăteşte-i în dolari...
şi violează-le fiicele !
Începe cu 4, Richard !
4 ! Dar se înmulţesc ! Se înmulţesc !
Trebuie să-i oprim !
Anul zero, puştiule !
Anul zero !
Eşti de partea mea sau împotriva mea ?
Sunt cu tine până la capăt, Daffy !
Richard ?
Da...
Pe unde ai umblat, omule ?
Ce faci aici în întuneric ?
Îmi îmbunătăţesc văzul de noapte.
Pentru ce, omule ?
Ştii la cine mă gândesc mai mult ?
N-am nicio idee.
La Daffy.
La Daffy ?
Îl admir.
Abia de l-ai cunoscut.
Adevărat...
Dar avea un stil anume.
Vino aici.
Vino naibii aici !
Da ! Despre tine vorbesc !
- Oftezi. Doar atât. - Nu oftez.
- Trebuie să aflu care e problema lui. - Crezi că-mi place de tip ?
- Ce face toată ziua ? - Nu face nimic în gradină.
Dar ne fură mâncarea. Sunt sigur de asta.
Auzi ce spun ?
Leneş, parazit... Un ghimpe-n coaste !
Uniţi-vă, la naiba.
Nu poţi umbla prin întuneric fără să vorbeşti cu nimeni.
Cu ce crezi că te joci, omule ? Ce s-a întâmplat cu tine ?
Erai OK. Acum câteva săptămâni, erai OK.
Ce naiba ţi s-a întâmplat acum ?
Uită-te la tine !
Şi mai vorbeşti de Daffy ?
Daffy era nebun, OK ? A ieşit şi s-a pierdut. S-a dus !
Richard !
Auzi ce-ţi spun ?
Nu te pierde ca el. Înţelegi ce spun ?
Nu te duce acolo ! Rămâi cu noi. Întoarce-te, Rich !
Sunt oameni de treabă. Nu vorbesc mereu despre oameni.
Vorbesc despre tine pentru că eşti dus cu capul !
Prea multă adrenalină...
scăpată de sub control.
Şi acum se pare că am devenit nişte nenorociţi de ghizi de turism.
O ciupercă, Richard ?
Nu, mulţumesc, Daffy.
N-am nevoie de ajutor pentru a vedea ce e la vedere.
- Sunt bucuros să aud asta, Richard. - Trebuie să-mi păstrez mintea limpede.
- Se apropie, pe zi ce trece. - Anul zero ?
Aşa te vreau, puştiule.
Ştii ceva ?
Mi-ai arătat calea, Daffy.
Mi-ai arătat calea spre adevăr.
Oricum nu mai contează ce cred. Depinde de tine acum.
Nu te voi dezamăgi.
Hei, Richard.
Fără supărare, dar...
Eşti nebun, omule.
A fost o adevărată plăcere să te cunosc, Daffy.
Suntem într-o patrulare prin deltă. Caută şi distruge.
N-am găsit pe nimeni.
Aşa că locotenentul, mi-a zis...
Du-te acolo şi arde-i !
- Nu se va întâmpla niciodată, domnule. - Refuzi un ordin, fiule ?
- Aşa se pare, domnule. - "Aşa se pare, domnule." ?
Apoi M-16 s-a oprit.
Pur şi simplu s-a oprit !
Să mergem !
Întoarce-te, Sam !
Nu există altă explicaţie ! Suntem în paradisul drogurilor !
- Bună. - Oh, la naiba !
Suntem americani.
Turişti.
- Americani. - Noi... Am... Am avut o hartă.
Şi am... Am venit aici...
Dar am greşit. Am făcut o greşeală. Şi... Şi ne pare rău. Vom pleca acum.
- Haideţi... - Acum plecăm.
- Vrem doar... Vrem doar să plecăm. - Dă-le ceva.
- Dă-le bani. - Păi...
Poftim ! Dolari americani ! Am dolari americani. Vreţi...
Dolari ame... Bani !
Poftim...
- Sunt ai voştri ! - Hei, hei, hei !
Mi-am... Mi-am recuperat ceasul. Are melodii.
Nu ! Nu !
E al şaselea an.
Vreau să privesc înainte...
pentru că văd că...
lăsând orice problemă pe care am putea-o avea, avem...
Corect ?
Lăsând orice problemă pe care am putea-o avea
avem destule lucruri care să ne inspire.
Şi nu mă refer doar la insulă.
Mă refer la voi.
Voi, care faceţi ca acest loc să funcţioneze.
Şi funcţionează.
Încerc să-mi amintesc persoana care eram cândva.
Dar nu reuşesc...
Pentru insulă !
Pentru voi !
Am stat atâta timp aici...
Şi pentru viitor !
Şi niciodată n-o voi regăsi...
Vino cu mine ! Trebuie să-ţi vorbesc ! Ascultă ! Trebuie să-ţi vorbesc !
- Stai ! - Ce vrei ?
- Ascultă-mă ! - Lasă-mă !
Trebuie să vorbesc cu tine ! Françoise, ascultă-mă ! Trebuie să vorbim... Opreşte-te...
La naiba ! Opreşte-te ! Opreşte-te !
Opreşte-te ! Opreşte-te ! Opreşte-te !
Nu-ţi fac niciun rău ! OK ?
Sunt doar eu. Eu sunt... Richard.
Îţi aminteşti ?
Tipul... care nu ştia să joace fotbal.
Tipul fără iubită ?
Îmi amintesc ?
Am fost plecat o vreme.
Asta-i tot...
Asta-i tot.
- Au ucis 4 oameni. - Îi cred.
- Grozav. - Nu spui nimic de plecare !
- Crezi că voi scăpa de aici cu viaţă ? - Ascultă !
Étienne, am dat-o în bară. 4 oameni au murit. Nu ştiu ce altceva vor face !
Trebuie să plecăm acum ! Doar noi trei !
- Cum era cândva. - Richard...
Nu-l pot părăsi.
- Atunci îl luăm cu noi. - Dar... Uită-te la el.
Uită-te la el.
Nu-l putem mişca.
E cangrenă.
Se extinde.
O să moară.
Aşteptaţi-mă la barcă.
Vino, îngerul meu. Să mergem.
Christo a suferit pentru că n-a vrut să lase nimic să ne strice distracţia.
Pe această plajă perfectă...
nimic nu e permis care să oprească plăcerile.
Nici măcar moartea.
Crezi că vreau să-ţi fac vreun rău ?
Sunt fermier. Doar atât.
Înţelegi ?
Muncesc.
Trimit bani familiei mele.
Dacă vin prea mulţi oameni pe insulă...
voi avea necazuri !
Nu pot munci...
Nu pot trimite bani...
Iar familia mea nu are ce mânca !
Am spus să nu mai vină nimeni.
Dar vin tot mai mulţi.
Şi tu...
Tu le-ai dat harta !
Acum...
Veţi pleca cu toţii acasă.
Uitaţi de insula asta. Uitaţi de Thailanda !
Înţelegeţi ?
- Înţelegeţi ? - Da.
Nu.
Ce ?
Nu.
Nu plecăm.
Aici e şi casa noastră.
E casa noastră !
Am construit-o cu propriile mâini ! Şi nu vom pleca !
Haide, Sal. Sal.
Cred... Cred că faci o mare greşeală.
Serios.
- Dacă spune că trebuie să plecăm... - Richard, gura !
E numai vina ta.
Cine a copiat harta, Richard ?
Eşti un băiat deştept.
Cel care se tot furişa !
- Nu. Lăsaţi-l ! - Furai de la noi ! Te jucai cu armele noastre !
Tu ai adus oamenii aici !
Dacă vrei să rămâi...
Nu ! Nu !
Sal... Sal !
- Sal... - La naiba ! Sal, nu !
Sal... Ascultă.
- Nu fi nebună, OK ? - Nu poţi !
Nu fi nebună, Sal. Lasă arma jos.
Ne-ai dezamăgit, Richard. Ne-ai făcut numai probleme.
- Nu poţi face asta, Sal ! La naiba... - Opreşte-o ! Opreşte-o !
Nu !
- Să ajute cineva ! Keaty ! Să mă ajute cineva ! - Dă-mi drumul ! Lasă-mă !
Să mă ajute cineva !
Ajutor ! Ajutor !
Nenorociţilor !
Nu ! Nenorociţilor !
Haide, Sal ! Fă-o, Sal !
Haide, Sal !
Nu poţi să faci asta. Nu poţi face asta, Sal.
- Gura ! - Dacă apeşi pe trăgaci...
- Dacă apeşi pe trăgaci, s-a terminat totul naibii ! - Haide.
De data asta... nu e ca şi cu Christo să-l părăsiţi în pădure să nu-l vadă nimeni !
Nu e ca şi cu cei 4 oameni pe care i-am văzut ucişi !
De data asta...
toată lumea te va vedea, Sal.
Toţi vor vedea care e preţul pentru a păstra micul nostru "paradis".
- Haideţi, cu toţi ! Priviţi ! - Gura !
Uitaţi-vă toţi la Sal ! Haide, Sal ! Fă-o !
Haide ! Fă-o, Sal ! Dă-i drumul !
Arată-le ceva sânge de data asta ! Să vedem dacă pot suporta !
Dumnezeule !
Pot suporta.
Nu ! Nu !
Nu ! Nu ! Nu !
Haide, ţine-mă.
S-a terminat.
Dar ea n-o să plece niciodată.
Crede prea mult în asta pentru a se schimba.
Aşa încât am lăsat-o chiar acolo.
Cât despre noi, ceilalţi...
Ne-am luat păcatele cu noi şi am făcut cale întoarsă, spre casă...
pentru a regăsi ceea ce ne-ar fi putut aştepta.
Desigur, nu vom putea uita niciodată ce-am făcut.
Dar ne adaptăm.
Privim înainte.
- Să-ţi aduc ceva ? - Nu, mulţumesc.
Eu ?
Încă mai cred în paradis.
Dar cel puţin acum ştiu că nu e un anume loc pe care să-l cauţi.
Pentru că nu e acolo unde te îndrepţi...
E un sentiment unic în viaţă, la un anumit moment când faci parte din ceva.
Şi dacă găseşti acel moment...
durează o veşnicie.
Sync: Alex Ciobanu (Zuzuitu')
SFÂRŞIT
Mulţumiri traducătorului !
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro