ÎN MIJLOCUL CERCULUI
Bună ! Grace, scuză-mă.
Mi s-a părut că te-ai trezit. Ascultă, nu mă pot decide.
- Ai aflat dacă ai primit rolul ? - Nu încă.
Am câteva fotografii-portret.
- Unde a dispărut mobila ? - A trebuit să o vând.
- Şi patul ? - N-o să mai am nevoie de el. Ce crezi ?
Îmi plăcea cea veche. Încă o am lipită pe frigider.
Îmi place asta. Seamănă mai mult... cu tine.
Mai mult cu mine ? Cum adică ?
În toate pozezi. În asta eşti mai natural.
Cel adevărat. Cel real.
Ai ochi frumoşi.
Asta să fie.
- Mulţumesc, Grace. - Cu plăcere.
Ce e ?
E Neely ?
Mă sperie. De ce poartă ăla ?
- L-a bătut cineva ? - E un ciudat.
Mă urmăreşte prin cartier. Jur.
Ştii că proprietarul a trecut ieri pe aici ?
A bătut la uşa ta cinci minute.
- Ştiu. Eram înăuntru. - Da ? Ascultă, îţi mulţumesc.
Îţi mulţumesc că ai venit. Îmi pare rău că te-am deranjat din somn.
Nu. John, puteam să-ţi împrumut banii.
Glumeşti ? Serios. Sunt bine.
O să fie bine. Mi se întâmplă lucruri bune acum.
I-am impresionat la audiţia asta. E un rol grozav.
O să te sune. Ştiu că o vor face.
O să faci un rol grozav. O să primeşti rolul principal.
- Sunt Neely, vecinul de alături. - Ce vrei ?
- Repede, te rog ! - Nu poţi să intri, Neely.
- Închide uşa. S-ar putea să vină el. - Cine "El" ?
- Nu poţi să intri aici. - Închide uşa.
Am fost autorizat să-ţi fac o ofertă.
Te rog, stai jos, prietene. E ceva foarte serios.
Nu sunt prietenul tău, Neely. Am problemele mele.
Ştim că ai probleme. Ştim multe lucruri, prietene.
Ascultă-mă cu atenţie.
Trebuie să duci valiza asta albastră la Baker, în California.
Acolo, în 24 de ore, va veni un şofer de camion, pe nume Cowboy,
să ia valiza de la tine.
Dacă faci asta, îţi dăm... 25 000 de dolari.
E absurd, Neely. Trebuie să pleci.
John, e o ieşire din situaţia ta. E o uşă spre o lume mai bună.
Te-aş putea ajuta să găseşti uşa aia. Ce număr porţi la pantofi ?
- La revedere, Neely ! - Ascultă, ei vin noaptea.
- Chiar prin pereţii ăştia. - A fost amuzant, dar trebuie să pleci.
- La revedere, Neely ! - Uite ce ştim.
Numele tău de scenă e John Person. Ştim că nu e numele tău adevărat.
Acum 10 ani ai venit în Los Angeles visând să devii un actor de succes.
Dar după numai două reclame şi un serial care a fost repede anulat,
visul ţi s-a năruit.
Viaţa ta şi-a pierdut sensul. Existenţa ta a devenit inutilă.
Am văzut că mă urmăreşti.
Mulţi oameni te-au urmărit.
Sperasem să nu intrăm în detalii personale, dar dacă insişti...
În dimineaţa asta la 10:17...
stăteai întins pe podea, masturbându-te în şosetă,
în timp ce aveai fantezii cu modelul ăsta de lenjerie de la pagina 32.
Am examinat deja mostrele de spermă, John.
- Mostrele de spermă ? - Eşti un om foarte sănătos.
- Neely, cine sunt "noi" ? - La multe întrebări nu pot răspunde.
Uite ce e !
Dacă o să livrezi această valiză,
suntem pregătiţi să-ţi dăm... 25 000 de dolari.
- Nu te cred. - Bine.
Să-ţi descriu un incident de săptămâna trecută când aplicai din belşug vaselină.
Nu.
Suntem pregătiţi,
dacă accepţi, desigur,
să-ţi plătim chiria restantă de 1 875 de dolari...
şi să-ţi dăm 1 000 de dolari să-ţi acoperi cheltuielile.
Stai. Tot ce am de făcut e să-i livrez valiza asta lui Cowboy ?
O armă ?
Valiza asta albastră nu trebuie deschisă.
Dacă cineva încearcă să o deschidă, să o fure
sau să o deterioreze, trebuie să o aperi cu propria ta viaţă.
Neely, nu fac asta !
E o treabă foarte simplă, prietene. Dar e o responsabilitate foarte mare.
Despre ce e vorba ? Droguri sau bani ? Ce e în ea ?
Nu pot să dezvălui conţinutul ei.
- Trebuie să pleci în jur de 10:00. - Aştept un telefon.
Am avut audiţie. I-am impresionat. Obţin rolul ăsta.
Nu aveţi mesaje.
Sună cunoscut, John ?
Nu crezi că te-ar fi sunat până acum ?
Am s-o fac.
Pentru 27 987,06 dolari.
Asta e datoria mea. Asta mă duce înapoi la zero.
Ce îmi ceri...
m-ar putea costa viaţa.
Hotărăşte-te. Asta e oferta mea.
Eşti un negociator dur.
Prietene...
Grace, sunt John.
- O ştergi ? - Nu. Vreau să-mi faci o mare favoare.
Asta e chiria mea restantă. Dă-o proprietarului.
Am notat numărul unde mă găseşti, dar nu mă suna decât pentru urgenţe.
- Ce se întâmplă ? - Nu se întâmplă nimic.
Trebuie doar să duc valiza asta în deşert. N-o să fiu plecat mult timp.
- O livrare la ora asta ? - Da.
E Neely. El m-a angajat. E un fel de colaborare.
- Neely ? John, ce e în valiză ? - Nu ştiu.
- Asta nu poate fi o idee bună. - Trebuie să fac asta.
- E o ocazie unică. - Nu e nevoie să faci asta.
John, cum rămâne cu audierea aia ? Ai spus că începi repetiţiile.
- Grace, pot să-mi verific mesajele. - O armă ?
- John, ce naiba se întâmplă ? - Nu e o armă adevărată.
E recuzită. Pentru că trebuie să repet...
- John, ceva nu e în regulă. - Nu e nimic în neregulă.
E o simplă treabă de curierat. Fac asta în fiecare zi.
Da. Bine.
- John Parson. - Sunt John Person.
Te-a descris foarte bine.
1,80 m, 80 kg, cap mare, înfăţişare comună...
- Te-am recunoscut de cum te-am văzut. - Cine ?
Sunt Elron. Ăsta e numele meu.
Sunt administratorul de noapte. Bine ai venit la Royal Hawaiian !
Nu, am vrut să spun... Cine m-a descris ?
Tipul pe nume Cowboy. A venit şi te-a căutat acum o oră.
Un tip cu aspect banal. Poartă un trenci negru.
- Cowboy a fost deja aici ? - Deja a fost şi a plecat.
Era supărat ? Trebuia să mă întâlnesc cu el.
Tipul ăsta e un ciudat. A zis că se întoarce peste trei zile.
- "Trei zile" ? - Exact aşa a spus.
Fii atent.
Bine aţi venit
La hotel
Excelent. O să am nevoie de o cameră.
În regulă. E o chestie hawaiiană...
Am exersat.
În regulă.
Nu eşti John Law, nu-i aşa ?
- John Law ? Nu. - Atunci, îţi plac prostituatele ?
Prostituatele ?
Servesc prin rotaţie şoferii de camion.
Două fete frumoase. Candy e de serviciu mâine-seară.
Am poze cu ea. Poţi să o iei... pe asta. Poftim.
- O să mă gândesc. Mulţumesc. - Am o listă de înscriere.
În regulă. Poftim cheia.
E vreun local pe aici unde se poate bea ceva la ora asta ?
La naiba ! E exact întrebarea pe care a pus-o şi ciudatul ăla de Cowboy.
- Parcă ai spus că... - Se ducea la L.A. ?
Da. A plecat. Dar mai întâi a spus că e deshidratat.
Exact aşa a spus. "Deshidratat."
Unde l-ai trimis ?
Singurul loc unde poţi să mergi aici să bei ceva este la Pikes, peste drum.
Ascultă, Jonathan ?
Oferim gratis cafea şi gogoşi în fiecare dimineaţă în hol, de la 6:00 la 9:00.
L-ai pierdut. A plecat acum cinci minute.
A spus că se întoarce aici ?
Nu a vorbit cu mine. A stat acolo, în capătul barului.
Dar puteai să îţi dai seama după privire că e un dement.
O să iau gin tonic. Dublu.
Ne pare rău pentru antena de satelit. Merge cu intermitenţe.
Am nişte mărunţiş.
Aveţi multe melodii aici. Majoritatea, muzică country...
- Spune-mi unde e ! - Valiza e în maşină.
- Taci naibii şi nu te mişca ! - N-o să te împuşte.
- Unde e ea ? O să-l omor pe tipul ăsta. - Nu vrea să te vadă.
- De ce ? - Nu vrea să vorbească cu tine, Randy.
- Stella, te rog ! - Nu mă lua cu "Stella, te rog", Randy.
Şi lasă bietul om în pace. Nici măcar nu-l cunoşti.
- Scuză-mă, prietene. - Du-te acasă, Randy, şi culcă-te.
Nu mă face să sun la poliţie.
- Îi spui, te rog, că o iubesc ? - Ştie că o iubeşti.
- Îi spui că am trecut pe aici ? - Îi spun.
- Îmi pare rău. - Spune-i că de data asta îmi pare rău.
Randy, lasă arma jos. Sperii lumea.
Prietene, uite, îmi pare foarte rău.
Doar că uneori femeile te pot înnebuni.
Uite, fac cinste. Stella, îi fac cinste cu o băutură.
Poţi să o pui în contul meu, te rog ?
Uite, o să te duc la Baker.
E un popas mic, drăguţ, pentru camioane.
Mă cheamă Randy şi îmi pare rău, prietene.
Randy, pleacă !
- N-o să se mai întâmple. - Bine.
Îmi pare rău.
Randy o ia razna câteodată. Ceartă de îndrăgostiţi.
Mai vrei să comanzi ceva ?
Domnule ! Ţi-am adus portofelul.
Stella m-a trimis de la bar.
Mulţumesc.
L-a găsit sub scaunul pe care ai stat. Probabil, ţi-a căzut.
- Nici măcar n-am ştiut că nu-l mai am. - Are mulţi bani în el.
Trebuie să fii mai atent cu banii.
- Corect. Cum te cheamă ? - Ruthie.
Mă bucur de cunoştinţă, Ruthie. Nu te-am văzut la bar.
Bănuiesc că asta-i tot.
Să nu simţi nevoia să cheltui repede toţi banii ăia.
Ruthie ?
Scuză-mă. Poftim. Mulţumesc mult.
E în regulă. Ştiu că nu eşti un tip care aruncă peste tot cu bani.
- Locuieşti în zonă ? - Dacă poţi să spui asta...
Salut, John-Boy ! Ţi-am păstrat şi ţie.
Afurisiţii de camionagii ar lua-o şi pe ultima dacă ar putea.
- Ăsta eşti tu ? - Da, sunt eu.
- Sunt actor. - Un actor ?
La naiba !
Ce să zic...
Arăţi bine.
Au filmat un film porno aici odată.
Chiar aici, exact în camera asta.
Şi am putut să mă uit.
Un cuvânt. Tren rapid.
- Ar putea fi şi două cuvinte. - Oraşul ăsta a ajuns pustiu.
Am văzut câţiva topografi în deşert noaptea trecută.
- Ştii ce făceau ? - Tren rapid ?
Măsurători pentru trenul rapid.
Dacă mă întrebi pe mine,
trenul ăsta rapid este o acoperire pentru F.B.I.
Sunt prea multe apariţii extraterestre de-a lungul autostrăzii,
deci ştii ce o să facă ?
O să urce toţi oamenii ăştia în trenul rapid.
O să-i îmbete şi o să traverseze rapid deşertul.
Nimeni nu-i va vedea pe cei din OZN-uri.
Nimeni, în afară de noi, localnicii.
Şi toată lumea crede că suntem proşti.
Uită-te la asta.
E o mână de extraterestru. Foarte rară.
Am găsit-o pe fundul lacului. Era neagră,
dar acum e un fel de...
Am s-o dau cu lac.
Arată ca o gheară de pui.
Da. Are şi gust de gheară de pui.
Ştii că ei îţi fură sperma ?
Ştii că pot să scoată ovulele femeii chiar prin gâtul ei.
Elron spune că ei culeg ovule şi spermă ca să creeze o rasă superioară.
Îmi dai sarea, Dan ?
De unde ai ştiut că mă cheamă Dan ?
Bună !
- Vino un minut. - Ruthie, da ?
Fă-mi o favoare. Cumpără-mi nişte bere.
Nu ştiu. Câţi ani ai ?
Eddie idiotul n-o să-mi vândă, parcă ar fi vreun poliţist prin apropiere.
Aş fi complice la delincvenţa unui minor ?
Nu-ţi cer să facem conversaţie.
Te rog să-mi cumperi nişte bere.
Am făcut o faptă bună pentru tine aseară. Ai putea să-mi întorci favoarea.
În regulă. Sigur.
Bine, am nevoie de un carton cu 12 beri High Life şi o sticlă de Jack.
- În regulă. - Şi o cutie de frişcă.
Pentru mai târziu.
Asta-i o nebunie. Ce fac ?
Poftim.
Şi ţi-am adus un... Ţi-am adus şi un trandafir.
Un fel de mulţumesc pentru ieri.
Era ultimul, dar, cu puţină dragoste,
ar putea să revină la viaţă.
Mai ai şase beri acolo.
Da. Ţi se face sete aşteptând într-un oraş ca ăsta.
Da, mie-mi spui...
Vrei să mergi la Devil's Crest, să bem nişte bere ?
Nu ar trebui. Am o treabă aici
şi n-ar trebui să plec.
Eşti sigur ?
Da, trebuie să mă întâlnesc cu un tip
şi n-ar fi bine să-l ratez.
- În regulă. Ne mai vedem. - Mulţumesc.
Mi-a făcut plăcere să te revăd.
Ştii ce ? Aşteaptă o secundă.
O să merg cu tine. Ce naiba, trăieşti doar o dată, nu ?
- Nu prea cred. - De ce nu ?
Sunt virgină. Şi intenţionez să rămân aşa.
Sunt la mama naibii aici.
Mi-ar prinde bine un prieten nou.
Haide... Trăieşte puţin.
În regulă. Dar trebuie să-mi promiţi...
că nu o să te dai la mine, pentru că nu o să ajungi nicăieri.
- Pot să-ţi promit asta. - Promit.
Adică... chiar dacă mă îmbăt şi te rog să faci sex cu mine ?
Câteodată mă excit tare şi nu mă pot abţine.
- Pe cuvânt de cercetaş. - Chiar eşti cercetaş ?
Tu chiar eşti virgină ?
Câteodată, acolo, pe fundul lacului, ei găsesc rulote,
cum ar fi maşini şi camioane, dar fără oameni.
- Pur şi simplu... au dispărut. - Nu-i găsesc ?
- Ei au făcut saltul. - Saltul ? Ce e saltul ?
Fundul lacului este o staţie pentru OZN-uri.
Acolo vin să răpească oameni şi lasă alţii în urmă.
E un fel de staţie pentru camioane interplanetare.
O poartă. O pasaj de trecere.
Oamenii dispar acolo, în mijlocul pustietăţii ?
Chiar crezi asta ?
De ce nu te duci să faci un foc, cercetaşule ?
În regulă. Mai uşor, puştoaico.
Mai uşor. E băutură tare în sticla aia.
E tărie. Aşa.
În regulă. Toată lumea face gesturi obscene în oraşul ăsta.
Ascultă... Mă întrebam pentru ce e asta.
Ar trebui să încerci.
Poate, dacă verşi din sticla aia, o să încerc.
Aici, pentru cei morţi.
Deschide gura şi închide ochii, o să-ţi fac o mare surpriză.
Deschide gura, închide ochii, o să-ţi fac eu o mare surpriză.
Ador să amestec frişca cu whisky Jack.
Da, e grozav.
Totul e dulce şi lipicios în acelaşi timp.
Mai uşor cu chestia aia.
Bine. Ia-o mai uşor cu chestia aia. Serios.
În regulă. Ia-o uşor.
Nu mă simt prea bine. Cred că ar trebui să mă duci înapoi la bar.
La bar ? Nu, te duc acasă, domnişoară.
Nu, barul e casa mea. Stella e mama mea.
- Spune-mi că nu aţi făcut-o. - Nu am făcut-o. Jur.
Am dat gata câteva beri.
Domnule, Ruthie poate bea şase beri la micul-dejun.
E clar că a băut mai mult de câteva beri.
Mami...
Iubito...
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc, scumpo.
Mai bine o scoatem de aici înainte să o vadă Randy. E puţin supărat.
Trebuia să se întâlnească, să discute.
- Randy ? - Spune că are inima frântă.
- A fost cam nebun în ultimul timp. - Da, aş putea spune asta.
Cowboy-ul ăla s-a întors şi te-a căutat.
A fost aici Cowboy ?
L-am trimis înapoi la motel.
Sânge ?
De sus până jos, pe mânecile trenciului ăluia negru ridicol.
Şi pălăria aia... tipul e ca un magazin de haine western ambulant.
Dar ţi-am zis să-i spui să aştepte.
Nu poţi să-i spui maniacului nimic.
Chiar ar fi trebuit să fii aici.
Când i-am spus că eşti plecat, am crezut că mă omoară.
În orice caz, a plecat cu Candy.
A plecat acum 10 minute.
Ţi-ai făcut de cap cu Ruthie ? La naiba !
- Sper să nu afle Randy. - Ce a spus Cowboy ?
A spus că tipa face sex oral al naibii de bine.
Ce a spus Cowboy despre mine ?
A spus că se întoarce în curând şi ar fi bine să fii aici, că, dacă nu...
Dacă nu, ce anume ?
Ţi-a lăsat asta. Să ai grijă de ea până vine el.
A vrut să subliniez,
să nu deschizi geanta de bowling sub nicio formă.
Ai primit un mesaj urgent mai devreme de la o fată Grace.
Ucis ?
Proprietarul l-a găsit în apartamentul lui azi-dimineaţă.
E oribil. Unde eşti ? Agentul Banks întreabă de tine.
- Agentul Banks ? - De la FBI.
Vreau să spun că Neely întâi e împuşcat, ucis, după aia tu dispari.
Nu am dispărut. Sunt aici. Ce i-ai spus ?
Nimic. Dar tot întreabă de valiza albastră.
Se pare că e ceva foarte important. John, ce e în ea ?
Nu-i spune nimic.
Ştiam eu. Asta nu e bine.
Mi-e teamă. Ceva rău e pe cale să se întâmple.
- De ce trebuia să te bagi în asta ? - Grace, nu l-am ucis eu pe Neely.
Ştiu asta, dar Agentul Banks nu ştie.
John, trebuie să te întorci ca să-ţi dovedeşti nevinovăţia.
Să-mi dovedesc nevinovăţia ? Sunt suspect ?
El e foarte suspicios. Şi felul în care Neely a fost ucis...
Mai întâi, l-au împuşcat, după aia i-au tăiat capul, care a dispărut !
Capul lui Neely a dispărut.
John ? John ?
Mai eşti acolo ?
- Cine e ? - Bună ! Sunt Candy. Lucrez în hotel.
Pot să vorbesc cu tine ?
Cowboy ăla e prieten cu tine ?
Nu-l cunosc. Trebuia să mă întâlnesc cu tipul ăla, dar l-am ratat.
M-a speriat. Cred că e foarte periculos.
- Periculos ? Periculos cum ? - Pot să intru un minut ?
- Da, sigur. Intră. - Nu am mult timp.
Următoarea mea întâlnire e în 10 minute.
O să fii surprins cât de tare îţi obosesc picioarele de la sex.
Da, nu m-am gândit la asta.
Iubesc jocul de bowling.
Deci joci bowling ?
De fapt, da. E a lui Cowboy.
- O păzesc pentru el. - Cowboy joacă bowling ?
Nu ştiu ce face. Tot ce ştiu e că trebuie să...
îi livrez ceva şi o să-mi văd de drum.
Aş fi foarte atent dacă aş fi în locul tău.
Trei dansatoare din Vegas au fost răpite acum câteva luni.
Ultima oară au fost văzute într-o rulotă...
cu un tip în trenci negru şi pălărie de cowboy.
Nimeni nu le-a mai văzut de atunci.
L-ai întrebat pe Cowboy despre asta când a fost la tine în cameră ?
Nu. Am fost speriată de moarte.
Are nişte ochi, parcă te hipnotizează...
Şi apoi, chestia lui... Nu vreau să intru în detalii, dar e imensă !
E ca o rachetă. Nu, n-am spus un cuvânt.
După ce am ieşit din baie, mi-a lăsat 1 000 de dolari.
- O mie de dolari ? - Tariful meu nu e 1 000 de dolari.
Crezi că e criminal în serie ?
Un criminal în serie nu ar fi lăsat atâţia bani.
Aş fi foarte atentă, dacă aş fi în locul tău.
Scuză-mă, nici măcar nu ştiu cum te cheamă, dar...
- Sunt John. John Person. - John Person, actorul ?
Mi s-a părut mie că te cunosc de undeva.
Ai fost în acel serial...
Cel care a fost anulat acum trei ani, cu fata şi cu băiatul.
- La restaurant. Da, sunt eu. - Mi-a plăcut mult.
L-au dat numai de trei ori. Am trimis o scrisoare la televiziune.
A fost cel mai grozav serial de televiziune.
Mulţumesc foarte mult.
O să ţi se pară ceva stupid, dar vrei să-mi dai un autograf ?
- Serios ? - Da !
Ştii ce ? De fapt, am fotografii cu mine, alege una.
Cred că o vreau pe asta.
- Pix ? - Mulţumesc.
Ia te uită...
Arăţi aşa de bine...
Ar trebui să fac câteva fotografii ca astea în loc de polaroidele mele idioate.
Nu aveţi mesaje.
Te-ai culcat cu ea ?
Ruthie ? Nu.
Nu, jur că nu am făcut-o.
Trebuia să mă întâlnesc cu ea în seara asta.
- Urma să o cer în căsătorie. - Asta e minunat, Randy.
Da. Dar după aia o iei tu la Devil's Crest şi o îmbeţi.
Nu...
În regulă. Văd ce... În regulă.
Am întâlnit-o, am cumpărat... Am cumpărat separat bere amândoi.
Dacă aflu că te-ai culcat cu ea, jur că te ucid.
În regulă, nu e nicio problemă. E... Nu este o problemă.
Nu vreau să mai vorbeşti niciodată cu Ruthie.
Pentru că o să te îngrop în deşert şi n-o să-ţi mai găsească cadavrul jalnic.
În regulă. E bine.
Totul merge... foarte bine.
Uite-l pe Johnny.
Arăţi ca naiba !
Ţi-am adus mâncare de la room-service.
Randy te-a găsit ? A venit să te caute târziu.
Da, m-a găsit.
La naiba, ai venit devreme ! Încă pierzi vremea pe aici ?
- Te gândeşti să te muţi aici ? - Nu, Dan.
Aştept să livrez o servietă misterioasă unui cowboy ucigaş de prostituate...
care trebuie să-mi dea 27 000 de dolari.
Colac peste pupăză, capul vecinului meu e într-o geantă de bowling sub chiuvetă.
Îl ştii pe Elron de la motel ?
Ai ştiut că a câştigat cursa de motociclete Barstow, Vegas, în '85 ?
A ajuns cunoscut în toată lumea. A condus următorul an,
dar a dat cu roata într-o scorbură de javelină şi a fost aruncat.
A ajuns cu capul într-un cactus pietrificat.
Are o placă de oţel în cap acum.
Din cauza asta lucrează mai mult noaptea. Dacă Elron lucrează...
La naiba !
- Haide ! Vrei să te duc cu maşina ? - Nu mi-ai spus de Randy.
- Ce să-ţi spun ? - Că e iubitul tău ?
Că ar putea deveni gelos şi vrea să mă omoare că am mers la Devil's Crest ?
Eşti supărat pe mine ?
Nu, Randy a trecut pe aici şi s-a oferit să mă omoare dacă mai ieşim împreună.
Nu-i da nicio atenţie lui Randy. E nebun. Crede că o să ne căsătorim.
M-am despărţit oficial de el azi. A încercat să mă lovească şi să mă lege.
- Aşa că am luat camionul. - A încercat să te lovească ?
Da. Mă loveşte tot timpul.
- Să nu laşi un bărbat să te lovească. - Randy are un temperament urât.
Ar trebui să plec, dacă ne vede vorbind...
- De ce te sperie Randy ? - Nu mă sperie Randy.
Da ? Doar că nu vreau probleme.
Nici mama ta nu a fost foarte bucuroasă când te-am adus acasă aseară.
Stella te place. Am vorbit despre asta azi-dimineaţă.
- A spus ea asta ? - A spus că ai o faţă frumoasă.
Ochi blânzi şi o bărbie puternică.
Lucruri pe care un bărbat le poate face cu bărbia lui.
Îmi dă fiori.
Ce-i cu lopata ?
Îngropi cadavre acolo în deşert ?
Da. Bucăţi din corp. Am drujba în maşină.
Sper că le îngropi suficient de adânc,
deoarece coioţii ăia pot deveni insistenţi.
- Deci Ruthie... E mare figură ! - Da, este.
În scurt timp o să fugă iar.
Data viitoare când fuge, trebuie să o las să plece.
Voi două îmi păreţi mai mult ca două surori.
Poate pentru că ea este într-un fel adoptată.
Când Ruthie avea doi ani, rătăcea prin deşert.
Fetiţa s-a pierdut. Au făcut cercetări, dar nu i-au găsit părinţii adevăraţi.
Oamenii mai cred că a fost lăsată pe Pământ, în loc s-o ducă în spaţiu.
Nu-i crede totuşi, e doar o fetiţă.
După ce fuge Ruthie, eu o să vând barul ăsta.
Am puţini bani puşi deoparte pentru zile negre.
Poate mă mut în Hawaii, deschid un restaurant mic
sau poate doar stau toată ziua întinsă pe nisipul alb.
Sună minunat.
- Mai vrei unul ? - Nu. Am terminat.
O rază de bucurie pentru un călător obosit.
Ce să-ţi aduc ?
Suc de roşii. Stoarce o lămâie, puţin piper.
- Jucător ? - Poftim ?
- Care e jocul tău ? - Jocul meu ?
Nu arăţi ca un jucător de poker.
Nu poţi juca poker cu faţa aia a ta.
- Vreau să achit băutura, Stella. - Cred că jocuri de noroc...
Nu trebuie să te gândeşti prea mult. Joci jocuri de noroc, tragi de manetă.
Stai jos, joci încet, chelneriţele îţi aduc băuturi din partea casei.
Văd că îţi place ginul tonic.
Era una dintre băuturile mele preferate.
Iubito, mai adu un gin tonic pentru omul ăsta. Pare tare însetat.
- Eu plec. - Stai jos, John.
Numele meu e Banks. Agentul Banks, de la Biroul Federal de Investigaţii.
Şi îţi sugerez să nu refuzi mica mea ofertă.
Nu poţi să bei prea des gin tonic în contul Unchiului Sam.
- În acest caz... - Să fie dublu ?
- Deci sunt arestat ? - Ai încălcat vreo lege ?
Nu am încălcat, dar ştiu de ce eşti aici. Vecinul meu Neely a fost ucis.
Cineva i-a tăiat capul.
Am observat lopata asta aici.
E de la bar. Am uitat să o iau de aici azi-dimineaţă.
- Sapi şanţuri, iubito ? - O folosesc ca să îngrop idioţi.
Pun pariu că aşa e.
Am câteva întrebări pentru tine, John.
Am găsit dosarele astea în apartamentul lui Neely. Ce poţi să-mi spui despre ele ?
Nu le-am văzut niciodată.
Primul conţine câteva informaţii personale despre tine.
Situaţia financiară. Detalii despre cariera ta.
Mai conţine nişte lucruri... mai personale.
Fişe medicale. Tehnici de masturbare.
Preferinţe.
John, i-ai dat lui Neely mostre de spermă ?
Tu ce crezi ?
Nu.
Apoi e incidentul ăsta cu vaselină. Aplicată în cantităţi mari...
- Ascultă, ce vrei de la mine ? - Nu ai condus niciodată un R.V. ?
- R.V. ? - Rulotă.
Ai o pălărie Stetson sau o jachetă lungă, neagră, din piele ?
Ce vrei mai exact ?
Eu pun întrebări, John. E treaba noastră.
Suntem Biroul Federal de Investigaţii.
Deci eşti actor.
- Un actor dramatic. - Un artizan.
Un artizan.
E un termen care înseamnă actor. Un termen shakespearean.
Frate, Shakespeare ăla... Cu siguranţă a putut scrie o piesă.
Am jucat în Regele şi Eu odată, demult, în liceu.
M-au pus să joc rolul unui sclav.
A trebuit să port tichie. Să par chel.
Porcăria aia mi-a provocat o senzaţie de mâncărime.
John, dosarul ăsta al doilea
conţine o listă cu peste 75 de oameni
care au dispărut fără urmă în ultimii şase ani.
Aş vrea să arunci o privire, să vezi dacă recunoşti vreun nume.
Numele nu-mi sunt cunoscute.
75 de oameni, John. Dispăruţi. Fără urmă.
Şi toţi aveau familii.
Aş vrea să le pot oferi un răspuns.
Unde le-au dispărut cei dragi. Şi aş vrea să mă poţi ajuta tu.
Nimic ?
Îmi pare rău. Nu te pot ajuta.
Poate nu vor să fie găsiţi. Poate au ajuns pe o navă spaţială şi au zburat în spaţiu.
Şi mai e o posibilitate, John.
Toţi ar putea fi victime ale unui singur şi diabolic criminal în serie.
Poate cineva care a ademenit victimele într-un loc retras...
... în mijlocul pustietăţii, unde le face felul.
După aia le îngroapă corpurile
undeva, adânc în deşert.
- Aş vrea să te pot ajuta. - Şi eu aş vrea să poţi, John.
Grace ţi-a spus unde mă găseşti ?
Nu, ai o vecină drăguţă care te-a acoperit.
Ai o fată curajoasă acolo, John. Care minte F.B.I.-ul.
Ar trebui s-o păstrezi.
Uite cartea mea de vizită.
Dacă din întâmplare îţi aminteşti ceva, orice...
Te rog, sună-mă.
Sau dacă vrei să te documentezi,
am lucrat cu câţiva actori mari din oraş.
- De fapt, chiar am scris un scenariu. - Serios ?
Da. E povestea unui tip mediocru.
Obişnuit din toate punctele de vedere. Dintr-odată, se trezeşte fugar.
Singur. El fuge de el şi de lege...
pentru o crimă pe care poate că a comis-o sau nu.
- Ţi se potriveşte perfect. - Mulţumesc.
Trimite-mi o poză portret. John !
Încă ceva.
Neely a fost văzut ultima oară cu o servietă albastră şi o geantă de bowling.
Ai idee unde ar putea fi genţile alea ?
Nu. Îmi pare rău.
Deci nu te superi dacă arunc o privire prin camera ta de motel ?
În regulă, John. Am căutat deja.
Prietenul tău Elron a fost dispus să mă lase să intru.
Norocul tău că am găsit doar nişte hârtie de ambalaj de la restaurant
şi o jumătate de sticlă de loţiune de mâini.
Trebuie să fie clima.
Ascultă, idiotule, ştiu că mă minţi.
Nu-mi place să fiu minţit.
Când voi afla ce pui la cale, o să te distrug, nenorocitule !
Nu te juca cu F.B.I.-ul !
Te-am speriat cu agresivitatea mea, nu-i aşa ?
E o replică din scenariul meu.
Aş fi putut fi actor.
Sclav, pe naiba !
Trebuia să fiu regele.
- De ce l-ai lăsat pe Randy să intre ? - De ce nu ? E prietenul tău.
- Nu e prieten cu mine. - Ai spus că e.
Tipul de la F.B.I. avea ecuson. A trebuit să-l las să intre, Johnny-O.
Nu eşti prietenul meu, deci încetează să-mi mai spui Johnny-O sau John-Boy.
Sunt John Person. Verifică în nenorocitul de registru !
Chiar ai o placă de oţel în cap.
Cine ţi-a spus ? Dan ?
- Am intrat într-o vizuină de porc. - Unde locuieşte Randy ?
În cimitirul de maşini. Cimitirul de maşini.
Las-o jos !
Nu am nimic şi tu vrei să-mi iei tot.
Ţi-am spus să stai departe de Ruthie.
Te-am văzut vorbind cu ea azi-dimineaţă în camionul meu !
A tras pe dreapta, m-a salutat. Am salutat-o şi eu.
- Ce e în servietă ? - Nimic.
- Ce naiba faci ? - S-a despărţit de mine.
Deci ai legat-o ? Ai lovit-o ?
- Între noi doi, prietene. - Nu fi idiot.
Am pistol. O să te împuşc !
Atunci, împuşcă-mă, idiotule. Nu-mi pasă.
Exact. O să te tai bucăţi ca la masa de Thanksgiving.
- Am s-o fac ! - Nu o faci !
O voi face ! Acum lasă naibii jos drujba aia !
- O să ne căsătorim. - Nu te poţi căsători cu o fată moartă.
Las-o jos !
- Nu trebuie să ţipi. - Am spus să o laşi jos !
Nu trebuie s-o iei razna, prietene.
Ia servieta şi pune-o la mine în microbuz.
Ce e aşa de special la valiza asta ?
Nu ştiu ! Pune-o în nenorocitul ăla de microbuz !
- Eşti bine, iubito ? - Ai vrut să mă împuşti !
- N-am vrut să te împuşc. - Ai apăsat pe trăgaci !
Nu sunt gloanţe în armă.
Nu mai spune un cuvânt, Randy. Nu aşa tratezi o femeie.
Nu răpeşti o femeie. Nu o legi de scaun.
Nu pui căluş în gura unei femei.
- Şi niciodată nu loveşti o femeie. - Nu am lovit-o niciodată.
Stai departe de Ruthie. Are planuri.
Merită respect. Merită să fie tratată ca o femeie.
Crezi că îi face plăcere să fie ţinută captivă într-un loc uitat de lume,
cu un ratat care o leagă şi o bate ?
Gândeşte-te la viaţa ta, Randy.
Gândeşte-te bine. Îţi faci nişte planuri.
Nutreşti nişte speranţe şi vise realiste despre viitor.
Apoi acţionezi în conformitate, Randy.
- Ascultă. - Nu face asta. Nu spune nimic.
Am venit să fac o treabă simplă, să livrez o servietă albastră.
Imediat ce treaba e gata, n-o să mă mai vezi, Randy.
O să dispar din viaţa ta. Şi îţi pot promite un lucru.
N-o să plec din camera aia de motel până nu am terminat treaba.
Nu mă întreba.
E în regulă, mamă. El m-a salvat. Nu el m-a legat. A fost Randy.
Randy ţi-a făcut asta ?
- Adu-o înăuntru. - Mamă...
Acum !
Nu aveţi mesaje.
Bună ! Sunt Grace. Vă rog, lăsaţi un mesaj.
Bună ! Sunt John. Scuze că sun atât de târziu. Sunt încă în deşert.
Acum ascultă... L-am întâlnit pe agentul Banks astăzi.
A aflat unde sunt. Am vrut să-ţi spun că totul e în regulă.
Mi-am reabilitat numele. Nu vreau să-ţi faci griji.
Şi vreau să-ţi mulţumesc pentru că nu i-ai spus unde sunt.
La revedere, Grace !
Pleacă, Ruthie.
Mă gândeam că vrei ceva rece. Te simţi îngrozitor de singur aici.
Te rog ! Nu vreau probleme. Randy o să ne ucidă pe amândoi.
La naiba cu Randy ! E un ratat.
Am vrut doar să-ţi mulţumesc pentru ce ai spus azi
despre mine, ca femeie care merită respect.
Trebuie să scapi de maniacul ăla.
Ceea ce trebuie să fac e să iau un bilet numai dus şi să pornesc la drum.
Unde e Randy ?
Poliţistul Gates a mers la cimitirul de maşini şi l-a arestat.
- Deci e în închisoare ? - Indiferent unde e...
Sper că, de data asta, pentru totdeauna.
Ţi-am luat un cadou.
Am făcut aşa cum ai spus. I-am oferit puţină iubire.
E frumos.
Nimeni nu mi-a dat flori înainte.
Dar am vrut să ţi-l dau, înţelegi ?
Având în vedere că vei pleca...
Nu ştiu. Am vrut pur şi simplu să ai ceva
care să-ţi amintească de mine.
Haide ! Trăieşte puţin.
27 000 ?
Ce o să faci cu toţi ?
O să achit datoriile pe care le am.
Cu toţi banii ? Adică am putea...
Am putea fura camionul lui Randy şi pornim la drum.
- Unde o să mergem ? - Oriunde, dar nu aici.
Am putea să dispărem. Nu ştiu. Am putea merge în Hawaii.
Toţi palmierii ăia, plajele cu nisip alb şi briza răcoroasă a mării...
Am putea zbura pe cerul ăla albastru, care nu se termină niciodată...
Ce vrei să faci ?
Am putea face orice.
- Ruthie, ascultă... - Haide !
Ruthie, ascultă ce spui. 27 000 de dolari nu sunt bani mulţi.
- Sunt suficienţi. - Suficienţi pentru ce ?
Să furăm camionul lui Randy, să mergem în Hawaii şi să trăim fericiţi ?
Nu eşti foarte optimist.
Sunt. Sunt foarte optimist.
Am început bine. Nu am avut nimic, dar am avut un vis şi un scop.
Apoi, subit, sunt pierdut,
fără bani şi singur.
Nu am făcut nimic greşit. Jur, nu am făcut nimic greşit.
Vreau doar să mă întorc de unde am pornit.
Ai început cu nimic şi tot acolo vrei să te întorci ?
- Cum rămâne cu mine ? - Cu tine ?
Uite ce trebuie să faci, Ruthie.
Trebuie să uiţi de mine şi să uiţi de Randy.
E timpul să pleci din acest oraş. Trebuie să vezi lumea.
Trebuie să pleci şi să nu priveşti înapoi.
Ar trebui, probabil, să plec.
Ştii, eşti un om bun.
Pot să o spun. Lucruri bune o să ţi se întâmple.
Mulţumesc.
Vor fi ultimele cuvinte pe care le spui, vedetă de cinema.
O să facem o plimbare cu maşina.
- Randy... - De ce îţi faci griji ?
Eşti un om bun. Lucruri bune o să ţi se întâmple.
Randy, hai să vorbim despre asta un minut.
- Taci ! - La naiba, Randy !
Ia valiza aia şi pune-o în spatele camionului !
Vrei să auzi o poveste tristă ?
Continuă să sapi, prietene.
Când eram copil, am locuit în Vegas.
Tatăl meu lucra la departamentul de securitate la hotel Sands.
Când pleca noaptea târziu,
mergea să petreacă cu micuţele dansatoare.
Apoi venea acasă beat
şi o bătea pe mama.
Într-o noapte, aveam 10 ani,
îl aştept ascuns
şi am cuţitul lui mare de vânătoare.
În noaptea aceea,
prima dată când a dat în mama, i-am băgat lama aia nenorocită în spate.
De 20, poate, de 30 de ori.
Şi mama ţipă.
Încearcă să mă tragă de pe el, dar nu poate,
pentru că nu o să-l mai las pe nenorocitul ăla să ne mai atingă.
Îmi amintesc privirea din ochii ei.
Mi-e dor de tine, mamă !
Ridică-te.
M-a privit în ochi
şi am ştiut că nu-l mai vede pe băieţelul ei.
Vede numai ochii unui ucigaş.
Randy, te rog, nu face asta !
- Întoarce-te, prietene. - Te rog !
Întoarce-te, am spus !
Am învăţat ceva...
Să nu iei niciodată lucrul pe care îl iubeşte altcineva.
Poveste cu adevărat tristă, Randy.
- Tu cine eşti ? - Spune-mi Cowboy, prietene.
- De unde ai venit ? - Mama ta m-a trimis.
Mi-a spus să-ţi dau asta.
O seară bună, John !
- Cowboy ? - Să mergem, prietene !
- Dar... - O să fii în siguranţă.
Adu valiza şi lopata.
Băiete, Randy ăla cu siguranţă vorbeşte mult.
Apreciez că mi-ai salvat viaţa,
dar... de unde ai venit ?
Sunt fiul diavolului, prietene.
Corect.
Vrei să spui cum am ajuns aici, la mama naibii,
la timp ca să te salvez ?
Da.
E un mister, nu-i aşa ?
- Ce e cu ţinuta aia de cowboy ? - Nu îţi place ?
- Ai banii mei ? - O să-ţi primeşti banii...
27 000 şi mărunţişul.
Dar noaptea asta nu s-a terminat. S-a schimbat puţin planul.
- Ce ? Ai primit valiza. - O să-ţi explic când ajungem la motel.
Te aşteaptă o mică surpriză acolo.
Ascultă-mă.
Nu o să părăseşti camera asta.
Trebuie să păzim valizele astea albastre până după miezul nopţii.
Apoi le încarci în camionul lui Randy.
Le duci în albia unui lac secat, la jumătatea drumului de Devil's Highway.
Întorci când vezi Indianul. Îl cheamă Bob.
- Bob Indianul. - Da. El o să te aştepte.
El o să stea în spatele camionului, în timp ce tu conduci.
În regulă, ştii ceva ? Am terminat.
Neely a spus să aduc valiza şi să ţi-o predau ţie.
Asta e înţelegerea. Îmi vreau banii.
Da, Neely a dat-o în bară.
Ce ai făcut cu capul lui ?
Unde e geanta de bowling ?
E îngropată în spate.
Atunci, dezgroap-o. Am nevoie de ea.
Nu fac asta. Am terminat.
N-ai decât. Poţi să mă împuşti dacă vrei, dar eu am terminat.
N-ai avea nicio şansă, prietene.
Nicio şansă ? N-am nicio şansă ? Toată lumea are o şansă.
Ţi-am spus că te aşteaptă o mică surpriză.
Da, îmi vreau banii. Plec. Înţelegerea e înţelegere.
Deschide gura şi închide ochii, şi o să-ţi fac o mare surpriză.
Du-te naibii, idiotule ! Am eu o surpriză care te aşteaptă aici.
Deoarece nu eşti amuzant,
m-am gândit că ar fi bine să mă asigur în plus.
Îmi pare rău, Grace. Nu ştiu ce se întâmplă aici.
- Dă-mi arma, John. - Îmi pare rău, John.
Ai spus că ai probleme şi că pot să te ajut.
- Nu a făcut parte din înţelegere. - Arma, John.
Nu-ţi face griji.
Uite care e treaba, John.
Faci exact cum spun eu.
Te duci, dezgropi geanta de bowling şi mi-o aduci mie.
După aia îmi predai valiza albastră, exact aşa cum ţi-am cerut.
Faci treaba asta simplă, şi prietena ta Gracie, aici de faţă,
va trăi o viaţă lungă şi fericită.
Unde e Grace ?
O să fie bine.
Tu fă-ţi treaba ta, eu o fac pe a mea.
Asta va merge cu valizele.
Promiţi că, dacă predau valizele, o laşi în pace pe Grace.
Sunt om de cuvânt, John.
- De ce eu ? - Ajut oamenii să meargă mai departe.
Îi ajut să scape de vieţile lor obişnuite, banale.
Dacă vrei să continui să trăieşti viaţa asta nerealizată,
rămâne la latitudinea ta.
Salut, John-John !
- Ăla nu e camionul lui Randy ? - L-am împrumutat.
Trebuie să fac o livrare.
Asta e seara cea mare.
În seara asta vin ei. E un spectacol ciudat.
N-aş merge în deşert dacă aş fi în locul tău. S-ar putea să nu te mai întorci.
De fapt, poate ar fi mai bine să stai cu noi până se termină.
Îmi pare rău, eu... Trebuie să fac asta.
Dar a fost amuzant să vă cunosc.
Dacă te răzgândeşti, noi vom fi acolo, înăuntru.
Dar bate la uşă mai întâi.
Eşti Bob Indianul ?
Nu, sunt Lawrence al Arabiei.
Ai ghicit, prietene.
Vrei să intri, Bob ?
Nu, nu... Merg sus.
Tu... mergi pe acolo.
Trage pe dreapta lângă jalonul ăla.
Bine.
Descarci valizele astea
şi le aranjezi într-un cerc mare,
la exact 12 paşi una de alta.
Cred că asta e treaba ta, Bob.
Cred că viaţa prietenei tale Grace depinde de asta.
Fă-o... Fă-o !
Ce vrei să fac cu asta ?
Mergi în centru.
După aia ?
Stai acolo...
Şi aşteaptă.
Ce să aştept ? Ce se întâmplă aici, Bob ?
Ce se întâmplă de obicei.
O să mor ?
Toţi murim, John Person.
Întrebarea e când.
Asta e lumea în care trăim.
În cele din urmă te întrebi: "A meritat să trăiesc ?"
"Am luat hotărârile corecte ?"
"Am făcut ce trebuia ?"
"O să-şi amintească de mine ?"
E un drum vechi şi greu cel pe care-l urmăm, nu-i aşa ?
În ce mă priveşte,
vreau să realizez multe lucruri înainte să părăsesc acest pământ.
Da. Şi eu, Bob.
- Unde te duci ? - Trebuie să plec.
- Mă iei cu tine ? - Nu întreba. Ştii cum reacţionează el.
Bob, nu mă lăsa aici.
Eu o să merg la culcare.
E prea târziu pentru chestia asta ciudată. Se repetă.
Bob !
Ascultă, Bob, nu mă lăsa aici.
Uite ! Sosesc !
Ruthie ! Ce faci ?
A primit instrucţiuni să nu vorbească cu tine.
Ce se întâmplă ?
Faci o treabă bună aici, John.
- Unde e Grace ? - Răbdare, prietene.
Răbdare ? Ce faceţi toţi ?
Sunteţi toţi nebuni ?
Ce se întâmplă aici ?
- A sosit timpul, John. - Timpul pentru ce ?
Timpul să pleci.
E şansa vieţii, John, dar ai numai o şansă.
Încalţă-i, şi o să pleci la drum.
- Care drum ? - Spre paradis, prietene.
Nu există un astfel de loc.
Ba da, John. Există.
Fă o alegere.
E altă lume acolo.
O şansă, John. Profită.
Mergi şi tu ?
Pot face alegerea oricând. Biletul meu nu expiră niciodată.
Munca mea aici nu se termină niciodată.
Unde e Grace ?
E timpul să pleci, prietene.
Eşti bine, Ruthie ?
Ce se întâmplă aici ?
Mergi cu mine.
Unde, sus ?
Acolo.
Poate e un loc mai bun.
Ruthie, eu nu merg nicăieri.
Eşti sigur ?
Da. Tu eşti ?
Sunt.
Mulţumesc, John.
Mulţumesc pentru ajutor, John.
Înţelegerea e înţelegere.
Hai să începem un joc nou, John.
Ce eşti tu ?
Sunt cowboy, John, pur şi simplu.
John ?
- Grace. - John.
Am crezut că ai murit. Cowboy-ul ăla m-a ameninţat.
M-a ameninţat şi m-a făcut să stau în motelul ăla groaznic trei zile.
L-a ucis pe Randy şi a luat-o pe Ruthie.
Şi toţi oamenii ăia în treninguri albastre au dispărut.
Calmează-te. E în regulă.
Nu ştii ce vorbeşti. Eşti de trei zile aici.
John, hai să mergem acasă. Să te odihneşti.
Trei zile ?
John, de ce cari după tine valiza aia ?
E încuiată. Nu pot s-o deschid.
Cowboy mi-a dat asta. A spus că tu ştii ce să faci.
- Caz închis ? - Ordin de sus.
Se pare că incidentul ăsta a stârnit interes.
- Nu te-ai întors la Baker ? - Am fost. N-am aflat nimic.
- Dar s-a întâmplat. - John, am dosarul chiar aici.
Conţine toată povestea ta... Neely, Cowboy, valiza albastră,
presupusele crime, presupusul incident din deşert.
Dar au fost acolo. Erau 15 oameni urcaţi într-un nenorocit de R.V.
Te aştepţi să cred că ai fost răpit de extratereştri în trening ?
Scrie aici, în declaraţia ta, tu crezi că ţi-au furat sperma.
Nu ştiu. Asta a spus Dan, asta a spus Elron.
E singurul lucru care are sens.
Am verificat fiecare detaliu din povestea ta.
John, aş vrea să-ţi mulţumesc personal pentru că ai venit aici de bunăvoie.
Ai fost foarte curajos, dar am făcut tot ce am putut.
Dar Ruthie... a dispărut !
Da, aşa e. Am vorbit cu Stella despre asta.
E convinsă că ea şi Randy au fugit împreună.
Ne-am interesat, dar Ruthie o să aibă vârsta legală în câteva săptămâni,
deci e un subiect mort.
Vârsta legală ?
Am găsit capul lui Neely
într-un tomberon de lângă clădirea de bowling din Reno.
Coioţii au ajuns la el. Îţi imaginezi. Omul era urât, în primul rând.
- Cum rămâne cu banii ? - Ţi-am verificat contul.
Se pare că săptămâna trecută ai achitat o datorie importantă.
Norocul tău... E greu să gestionezi cardurile de credit.
Noroc că al meu e un card guvernamental.
Dar banii nu au apărut pur şi simplu.
Baker e aproape de graniţa dintre state sau de Vegas. Câteva mâini la blackjack.
Joci jocuri de noroc. Cine ştie ? Poţi să câştigi bani mulţi.
Deci crezi că am câştigat banii ?
Multe averi s-au câştigat şi s-au pierdut acolo în mijlocul deşertului.
Acum e doar problema Fiscului.
- Fiscul ? - Şi tipul ăsta, Cowboy...
E un mister felul cum l-ai descris.
- Cu siguranţă o să fim cu ochii pe el. - Deci Fiscul este...
O altă agenţie guvernamentală care trebuie să-şi facă treaba, John.
Nu e departamentul meu. Nu mi-aş face griji pentru asta totuşi.
John, nu o să spunem că nu te credem.
Poate te credem,
poate că nu.
Rămâne chestiunea celor 75 de oameni dispăruţi...
Am fost însărcinat să investighez.
Dar când oameni ca tine
vin la noi cu poveşti cu valize albastre,
cowboy şi extratereştri... Să spunem că poveştile de genul ăsta
nu sunt cele pe care Guvernul vrea să le spună familiilor celor dispăruţi.
Ascultă-mă. Nu sunt nebun. Îţi spun ce s-a întâmplat.
E adevărul !
Ceva ciudat se întâmplă acolo şi este viaţa oamenilor în joc !
John, a fost incredibil.
Ştii că nu inventez asta.
Nu am spus că ai făcut-o. Nu am spus nici că n-ai făcut-o.
Dar tu eşti actor şi, din ce am văzut, unul al naibii de bun.
De ce nu eşti o celebritate, poţi să mă baţi, că nu înţeleg.
Dacă aş fi în locul tău, aş uita de toată povestea asta sordidă.
Trimite-mi poza aia portret.
Da !
Ai văzut ?
Da, două lovituri la rând. În sfârşit...
Ţi-am spus că vor suna. Ştiam că aşa o să se întâmple.
Nu a fost exact ce speram, dar...
John, o să fii grozav.
Nu poţi să ai rolul principal tot timpul.
Un rol secundar e bun.
Mulţumesc, Grace.
Arăţi altfel în seara asta.
E al zecelea cadru.
Mai ai o şansă. Profită.
Apoi începem un joc nou.
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania