www.subtitrari-noi.ro
Traducerea: Kprice/Camy/Avocatul31 Subtitrări-Noi Team
După standardele junglei din Yucatan,
femela pasăre colibri cu gâtul roşu este Jane.
În săptămânile dinaintea migraţiei ei,
mănâncă aproape în continuu.
Ca să supravieţuiască călătoriei, trebuie să-şi dubleze greutatea corporală.
Pescăruşul cenuşiu, pe de altă parte, trebuie să piardă din greutate
înainte de prima ei migrare din Tasmania.
Scopul său este de a-şi reduce la jumătate greutatea corporală.
Programatorul nord american ar fi mulţumit să piardă doar câteva kilograme.
Dar sarcina este dificilă.
Are o slujbă obositoare, un program dificil,
foarte puţină voinţă
şi o viaţă secretă de mare consumator.
Marele fioros Brad.
Ce pui la cale, omule?
Ciocănitoarea lui Clark.
Este un observator de păsări. Un tip obsedat.
Super tare!
Super tare, Prăsad.
Nimic nu-i inspira atâta pasiune precum pasiunea sa pentru păsări.
Nici măcar femelele propriei sale specii.
Toată lumea a auzit de păsări. Păsări, păsări, păsările sunt lumea...
Alo?
Brad?
Hei, Vicki? Ce mai faci? Tocmai mă gândeam la tine.
Uite, trebuie să-ţi spun ceva.
Mă mărit din nou.
Anunţăm asta în seara asta.
Nu am vrut să auzi de la altcineva.
Brad? Mai eşti acolo?
Da. Asta este grozav. Felicitări.
Mulţumesc.
Primeam informaţia. Astea sunt veşti grozave.
Îmi pare rău, sunt puţin distras, pentru că am şi eu veşti grozave.
O să fac un nou sezon Big Year.
Grozav.
Ce spuneai că înseamnă?
Ce este un Big Year?
În secolul XIX, americanii sărbătoreau Crăciunul
prin concursul uciderii cât mai multor păsări într-o singură zi.
În 1500, ornitologul societăţii din Audubon, Frank Chapman,
a sugerat că în loc de asta, americanii să le numere,
conducând în cele din urmă la crearea concursului Big Year,
o competiţie a observării celui mai mare număr de păsări
din America de Nord, într-un an calendaristic.
În 2003, contractorul din New Jersey, Kenny Bostick, la Big Year,
a observat uluitoarea cifră de 732 specii,
doborând recordul lui Sandy Komito din America de Nord.
Mulţi au crezut că recordul lui Bostick de 732
va rămâne definitiv, mai ales dna Bastick.
Un Big Year?
Kenny, mi-ai promis că nu mai participi la un alt Big Year.
Jess, merg să impun un standard.
Promit că mă întorc imediat ce voi avea certitudinea
că nu-mi poate doborî nimeni recordul.
Recordul tău... Ce mare scofală?
Ce mare scofală? "Lance Armstrong, ce mare scofală?"
"Columb, ce mare scofală mai e şi cu Lumea Nouă?"
N-ai spus că un Big Year ţi-a destrămat căsnicia cu Steph în 2003?
În primul rând, eram însurat cu Bridget în 2003.
N-ai spus că un Big Year ţi-a distrus căsnicia cu Bridget?
A fost un factor secundar, nu principalul motiv.
Mai erau o mulţime de alte probleme în acea căsnicie.
Kenny, fac tratamente de fertilizare. Mi-ai promis!
Ai spus că vom construi o cameră nouă pentru copil.
Ştiu. Asta a fost înainte de El Nino.
Acum mă preocupă faptul că cineva ar putea încerca să depăşească 732.
Regele avea dreptate să se îngrijoreze. Cineva încerca să depăşească 732.
Dar programatorul...
desigur, nu era singurul candidat la titlu.
300 de kilometri mai la nord,
un alt fanatic observator de păsări îşi făcea şi el planuri pentru Big Year.
Încă n-am ajuns la un numitor comun. Chemwall nu va accepta orice punct cheie.
Mclntire a lucrat pentru tine. Dacă ai negocia direct cu el...
Regret, băieţi. Pe 1 ianuarie am plecat.
- Aşa-i, iar ieşi la pensie. - Iar.
De data asta e serios.
Anul următor mă ocup doar de păsări.
Edith e deja în Colorado, amenajează noua casă.
Poţi locui într-o casă nouă şi poţi lucra la domiciliu.
Foloseşte avionul. Doar e avionul tău.
- E compania ta. - Dă-le-n colo de păsări.
Sunteţi băieţi mari acum. Vă descurcaţi şi fără mine.
Realizezi că perioada de după pensionare seamănă cu ipostaza asta?
Preşedintele companiei era frustrat de persistenta
instinctului sau de migrare în maturitatea târzie.
Sunt nebun, Edith? Poate că ar trebui să merg la anu' la Big Year.
Ar fi mai logic.
Ba nu. Du-te acum, Stu.
Carpe annum!
- Trăieşte... - Anul.
Asta-i tot?
Sprijin absolut?
Nu vei încerca să mă opreşti?
Stu, te iubesc şi-o să-mi fie dor de tine când vei fi plecat.
Dar visezi asta de când erai mic.
N-o să intervin între tine şi cea mai mare pasiune a ta.
Nu e cea mai mare pasiune a mea.
Trei, doi, unu! Un An Nou fericit!
www.cutiapandorei.com
Mă scuzaţi! Mă scuzaţi! Mă scuzaţi! Mă scuzaţi!
Vreau să ţin un toast pentru părinţii mei.
Bine.
Pentru tata, care mi-a demonstrat că încă mă poate întrece la schi.
Te-am lăsat să câştigi de câteva ori ca să te am prin preajmă.
Rezumatul copilăriei mele, doamnelor şi domnilor.
Şi pentru mama, care are viziunea şi încrederea
de a proiecta o casă cu suficient loc pentru nepoţi.
Dacă o construieşti, vor veni.
Da, iar în cazul acesta,
undeva pe la jumătatea lunii mai.
- Serios? - Da!
De asta a dat la raţe toată luna.
Nu eşti singurul care va avea un an pe cinste, tată.
Felicitări!
Linia fierbinte NAHBA. Spuneţi parola după semnalul sonor.
Marea bufniţă cenuşie.
A fost văzut pentru a doua oară şi muscarul sur,
în Patagonia Lake State Park.
- Eşti gata? - Până la capăt?
- S-a făcut, bătrâne. - Rămâne de văzut.
Edith, dă-ne startul.
Pe locuri, fiţi gata, start!
Ai fi crezut că vor obosi până acum.
Sunt bărbaţi, dragă. Dacă nu se mai întrec, mor.
Actualul rege ştia că puţini au timpul,
resursele şi priceperea pentru a-l provoca.
Unii deja ieşiseră din cursă datorită rănirilor.
În timp ce alţii şi-au văzut cuiburile golite de ouă.
Tată! Am fost admisă la Yale!
Şi totuşi, regele ştia că potenţialii rivali
se ascundeau în spatele fiecărui pom sau tufiş.
Bingo.
Ce v-aţi face fără mine?
Eşti bine?
Coţofană!
Corb!
Botgros.
Ura!
- Ocheşte-mi ceva rar. - Ştii că voi face asta.
Am veşti emoţionante.
Voi lucra din nou ca agent de turism.
Pentru cine?
Pentru Brad.
Îi organizez călătoriile pentru anul următor.
Călătorii? Unde călătoreşte?
Particip la Big Year, tată.
Îmi voi petrece anul încercând să văd cât mai multe specii de păsări.
Visez de mult timp la asta.
Acesta e anul meu.
Am economisit 500 şi mai am nevoie de încă pe atât.
Mă întrebam dacă ar fi posibil să mă sponsorizezi.
Să te sponsorizez?
Ţi-i dau înapoi. Cu dobândă.
- Consider-o o investiţie. - O investiţie?
Da, sigur. Da, categoric.
Da, pare o investiţie importantă.
Sper să nu se afle.
Toţi vecinii vor dori să se implice.
Ştii ceva? Las-o baltă. Mă descurc singur.
Ai 36 de ani!
Ai renunţat la facultate, la serviciul din firma Dell.
Ai divorţat.
Mai devreme sau mai târziu va trebui să faci ceva cu viaţa ta.
Exact asta fac! Dar cred că tu ştii deja secretul.
Pentru că viaţa ta a fost o adevărată încântare!
Bill, turnul unu e pregătit. Pe restul le depanez luni.
- Da, chestia cu păsările, nu? - Da.
Auzi? Te plătesc 150% pentru a lucra în acest weekend şi să ne ajungi.
E contracostul a multe bilete de avion, nu?
Mulţumesc, Bill, dar deja sunt în întârziere.
Şi ce câştigi? Premiul constă în bani?
Nu constă în bani, însă aprobările pentru seminţe sunt uriaşe.
- Serios? - Nu.
Bine, atunci de ce participi?
E cam dificil de explicat.
Ştii ce e dificil să le explic lor?
Topirea bazei noului reactor ce iradiază întreaga Coastă Atlantică.
Bine. Fir-ar.
Dublu. Şi nu există precedent.
Bine, dar sigur plec pe 20.
Linia fierbinte NAHBA. Spuneţi parola după semnalul sonor.
Şoim cu coadă roşie.
Un Xantus cântător a fost văzut într-o curte din Gibsons, British Columbia.
Xantus e de cod cinci.
Ce mai faceţi, dnă? Mă întrebam dacă...
Pasărea cântătoare e acolo acum.
- Staţi să vă dau cheia porţii. - Fantastic.
Voiam să întreb pe cineva dintre voi,
trebuie să fotografiaţi pasărea? E o regulă?
Nu. Chiar dacă nu-ţi vine să crezi, e un sistem de onoare de modă veche.
Trebuie să spuneţi c-aţi văzut-o?
Nu. De fapt, dacă poţi recunoaşte o pasăre după tril, trebuie doar să-l auzi.
Dar văd că toţi au aparate foto.
Dacă e o pasăre rară, vrei şi o fotografie.
La fel ca şi în cazul Taj Mahal.
Rămâi pe alee.
O aduc imediat.
- Stu la telefon. - Stu, sunt Barry.
Sunt cu Jim şi avocaţii.
Avem nevoie de puţin ajutor, Stu. Stu?
Fir-ar să fie!
Sper că nu suntem inoportuni.
Sincer să fiu...
Avem nevoie de indicaţiile unui expert.
Am ajuns într-un impas cu Chem Wall.
- Ei nu... - Se duce spre sud, Stu.
Nu vor să renunţe la facilităţile lor din Nevada.
Staţi aşa. Abordarea lor e preistorică.
E vorba despre imobiliare. Trebuie să închid.
Aproape pierd un Cod Cinci.
Nu, nu...
Despre ce naiba vorbeşte?
Păsări.
"Unul dintre cei mai buni păsărari pe care i-ai văzut vreodată?"
Eu?
Crane, sunt impresionat.
Te-ai gândit vreodată să participi la Big Year?
Ai putea fi următorul Bostick.
Programatorul şi-a dezvoltat o abilitate remarcabilă.
Tangară vestică.
Putea recunoaşte sute de specii doar după tril.
Păsărarilor, eu sunt Annie Auklet.
Dacă n-aţi mai navigat cu mine până acum, da, e numele meu real.
Îmi plac păsările marine al naibii de mult.
Le-am modificat legal în 1990.
Vreo două reguli acum.
Dacă nu ştiţi să înotaţi,
purtaţi o vestă de salvare.
Regula numărul doi.
Eu sunt şefa acestui itinerar.
Dacă aveţi vreo problemă cu asta,
puteţi să vă luaţi funduleţul rozaliu
şi să vi-l aşezaţi înapoi în maşina închiriată.
Gata. Alinierea.
Ce-a fost asta?
În 2003, Annie a oprit barca să privească o balenă,
iar Bostick a pornit o revoltă.
N-a plătit nimeni ca să-l vadă pe Shamu!
Pleacă naibii de pe puntea mea!
Arată-ne ceva cu pene
sau lasă-mi mie cârma.
- O să mă tai? - Pleacă de pe puntea mea, amice.
- Pentru că nu vrem să-ţi vedem balena? - O să te folosesc ca momeală!
Eşti mai nebună decât o şopârlă de cărare.
Cam are dreptate.
Ba nu, încalcă toate regulile nescrise de bună-cuviinţă şi civilizaţie.
Poate că de asta ai nevoie pentru a fi cel mai bun păsărar din lume.
Sau poate trebuie să-ţi adaugi pe listă câteva păsări pe care
poate nu le-ai văzut niciodată.
Vrei să spui că Bostick a trişat?
Nu spun decât să fii cu ochii în patru.
Recordul nu va fi niciodată doborât.
- Da. - Mulţumesc, amice.
- Mulţumesc.
De ce să ajut un porc ca tine să câştige încă un Big Year, Bostick?
Pentru că dacă ar încerca să participe la un alt Big Year,
un porc ca mine n-ar vrea să fie ajutat.
Dar nu particip, Annie. Mă uit doar.
Încerc să regăsesc băieţelul
care s-a îndrăgostit de piţigoi şi corbi acum un milion de ani.
N-o să mă refuzi. Hai, fii amabilă.
Numai nu te apropia naibii de puntea mea.
S-a făcut.
- Bufniţa vestică ţipătoare. - Cu literă mare. Da.
- Tu. - Bine.
Şoim cu umeri roşii.
- Pe-aproape, dar fără ţigara. - Şoim cu coadă roşie?
Da! Aţi câştigat o lulea, dle.
Drept, direct înainte.
Pescăruş!
Simţurile regelui erau ascuţite.
Ca majoritatea masculilor alpha, avea un bun instinct cu privire la potenţialii rivali.
Dădea târcoale, apoi se năpustea asupra prăzii.
Rău de mare? Te compătimesc. E groaznic.
Astea ajută de obicei.
Da, dar unii spun că e doar efectul placebo. Cine ştie?
Uite aşa!
Ulei din ficat de cod.
Atrage păsările ca mierea, dar miroase ca voma prăjită de pisică.
- Scuze, nu trebuia să spun "vomă". - Nu mă deranjează.
Mi-am pierdut simţul mirosului în explozia dintr-un laborator chimic cu ani în urmă.
Ce noroc. Fii atent cu binoclul ăla.
Dacă pierzi din vedere orizontul, te poţi rătăci.
Şi atunci s-a terminat.
Nu mai simţi decât înclinarea şi legănarea.
Înclinarea şi legănarea. Înclinarea şi legănarea.
Mi-e bine. Mi-e bine.
Vrea cineva sushi din cap de peşte?
Înclinarea şi legănarea.
Înclinarea şi legănarea...
Înclinarea şi legănarea.
Aveţi vreo cârpă, băieţi?
Poftim.
Alta fără maţe de peşte n-aveţi?
Te simţi bine?
Nu-i uşor când ţi-e rău.
Vremea şi organizarea sunt factorii esenţiali
pentru un sezon Big Year reuşit.
Dar întâmplarea şi instinctul sunt la fel de importante.
Ai avut ocazia să vezi albatrosul cu labă neagră?
Bineînţeles. Mulţumesc.
Te las în pace.
Ba nu, mă ajută dacă vorbesc.
Dar n-aş vrea să ratezi vreo pasăre.
Ne întoarcem.
Şi oricum, dacă era vreuna importantă, aş fi ştiut.
Le recunosc după sunet.
Nu.
- Ba da. - Serios?
Ce-i asta?
E Bostick care imită greşit un pescăruş.
- Splendid! - Grozav!
Bostick. Lui trebuie să-i mulţumesc pentru asta.
Cum adică?
El m-a manipulat. Din cauza lui mi-a fost rău.
Cred că el crede că particip la Big Year.
E demenţial.
Participi la Big Year?
Nu. Tu?
Hai, grăbeşte-te!
Flăcăul dinăuntru spune că e un hotel acceptabil pe autostrada 101,
la jumătatea distanţei spre Muntele Shasta.
Un Hotel? Crezi că bufniţa brumată ne aşteaptă?
Singurul motiv pentru care te-am invitat este ca să mergem direct.
Pot să-ţi obţin o reducere de 70% la un hotel din Savannah
şi te pot urca într-un zbor fără escală, dar te mai costă 100$.
Mai bine iau zborul cu două escale.
Tatăl tău vrea să discute cu tine.
- Nu. Nu, mamă. Mamă, nu. - Ba da.
Mi-a luat receptorul.
- Ba da, mi-a luat receptorul. - Nu, nu, nu, nu i-l da.
- Mamă, nu vreau să vorbesc cu el. - Ba da.
Da!
Unde se află călătorul nostru în jurul lumii astăzi?
În Oregon. Caut pescăruşi.
În Oregon. Cred că toţi avem nevoie de o vacanţă.
Nu e o vacanţă, tată.
Nici muncă nu e.
Dacă nu cumva te plăteşte cineva să stai în hotel şi să te uiţi la păsări.
- Tată! - Bine, bine, ai dreptate, scuze.
Cred că nu mi-e prea clar ce înseamnă vacanţa.
Gata, tată. Ştii ceva? Trebuie să închid.
Hei. Hei. Brad?
Mă bucur că am vorbit.
Doamne sfinte!
Probabil mi-ar trebui încă o ceaşcă cu cafea.
Cred că mi-am rupt mâna.
Taci.
În natură, diferenţa dintre viaţă şi moarte
este adesea o problemă de noroc.
Incredibil.
E cea mai rară pasăre pe care am văzut-o vreodată.
Parcă ne-a fost predestinat să ne tamponăm aici.
Ne-a fost.
Regele a supravieţuit unui accident aproape fatal
doar pentru a putea vedea ciocănitoarea pestriţă.
Este un Cod Patru pentru el.
Nu exista o dovadă mai mare a dreptăţii cruciadei sale.
Parcă nu-ţi mai simţi mâna fracturată, nu?
Puteai să-mi tai mâna.
Cum e conferinţa?
Cât de rău poate fi?
E Paris. Care-i situaţia acolo?
Glorioasă! Abia s-a crăpat de ziuă.
Ciorile Tamaulipas vor sosi din clipă-n clipă.
Mă bucur pentru tine, dar mi-aş fi dorit să fii aici.
Eşti invidioasă.
Verde de invidie.
Ce-a fost asta?
Renovez.
Iar? Credeam că abia am renovat toată casa.
Dar nu la etaj şi bucătăria.
Bucătăria?
Parcă stabilisem că vom aştepta cu renovarea bucătăriei.
Parcă hotărâseşi să aştepţi un an până să participi la un alt Big Year.
Jess, ţi-am spus, păsările nu aşteaptă pe nimeni.
Nici eu.
A trebuit să-l angajez pe Frank Falucci, văzând că eşti ocupat.
Mi-ai angajat rivalul? O să dureze la nesfârşit.
Ba nu, pentru că i-am spus lui Frank
c-o să-i dau un bonus dacă termină până în aprilie.
Un bonus?
Bine, dar... Doamne, iubito, trebuie să fii atentă.
Nu poţi avea încredere în constructori.
Sunt conştientă de asta, iubitule.
Bine, deci se ocupă bătrânul Frank
sau fiul lui care arată cât de cât bine?
N-arată chiar atât de bine. Unde spuneai că eşti?
Sunt în Wyoming. Trebuie să văd un cocoş de munte.
- E frumos acolo? - Nu.
E zăpuşeală, praf... Ca-ntr-o groapă.
Chipsuri cu ketchup?
- Chipsuri cu ketchup? - Nu, mulţumesc.
Vrei chipsuri cu ketchup?
Nu?
Asta păţesc pensionarii, Stu.
Îşi pierd minţile.
Ia priviţi! Vulturi!
Trebuie să vă ocupaţi personal de negocieri.
V-am spus că m-am pensionat.
Compania e copilul dvs, dle, şi are probleme.
Da, copilul dvs vagabondează pe stradă.
- Şi vin maşini. - Copilul are nevoie de dvs, dle.
Salvaţi-vă copilul!
Băieţi, sunteţi jalnici.
- Două zile. Două. - Atât vă cerem.
- Până se încheie afacerea. - Şi nu mai auziţi de noi niciodată.
Două zile şi am terminat.
- S-a făcut. - Două zile la New York,
- după care migraţi. - Migraţi!
Vedeţi? Nu sunteţi singurul care are simţul umorului.
Ba da, sunt.
A venit vremea pentru pasărea colibri cu gâtul roşu.
În timp ce alte specii migrează în stoluri aerodinamice sau în "V"-uri maiestuoase,
ea zboară singura.
În seara asta, pasărea asta care în mod normal mănâncă
la fiecare 20 de minute doar ca să-şi păstreze sănătatea,
trebuie să străbată 750 de kilometri de întuneric
deasupra Golfului Mexic.
Săptămâni de mâncat asiduu au pregătit-o pentru această călătorie.
Şi un simţ al orientării înnăscut îi spune unde să se ducă,
dar nimic nu o poate pregăti pentru vremea rea.
Vremea rea este invitaţia la moarte pentru orice pasăre care migrează.
Falucci.
Nu ne-am mai văzut de mult, Bostick. Ţi-l aminteşti pe fiul meu, Frank Jr.
Aveţi o casă frumoasă, dle.
Da, era.
Falucci, o să-ţi verific planurile de timp ca un şoim.
Poate vrei s-o laşi mai moale cu pauzele de sandvişuri.
Soţia ta nu exagera. La tine totul se rezumă la păsări, Bostick!
Da, aşa-i.
Jess?
Jess!
Nu. Nu! Ce naiba...
Jess?
- Bună, străine. Ce privelişte rară! - Bună.
Da. Ce-ai făcut din casa noastră?
- Îţi place până acum? - Până acum?
Te rog, spune-mi că nu mai urmează şi altele. E o nebunie!
Încerci să-mi atragi atenţia? Ai reuşit.
Acesta e scopul a toate astea?
Nu ştiu. Nu ştiu, Kenny. Care e scopul?
Mă mir să văd camera asta încă întreagă
şi că n-ai dat cu barosul în ea.
Ar trebui să-mi pun viaţa în aşteptare timp de un an?
Ca o soţie părăsită pentru golf?
Nu eşti părăsită pentru golf. Nu poţi compara golful cu asta.
Golful e un hobby.
Iar păsările ce sunt, mai exact?
Nu ştiu, sunt o chemare. E chemarea mea.
Ca a lui Gandhi?
Nu, fii serioasă. Nu mă compar cu Gandhi, bine?
E ridicol. Cred că sunt mai degrabă Mozart.
Bine, fie, ai o chemare. Am şi eu una.
- Se mai numeşte şi copil. - Da.
Ştiu. Îmi place să cred că e o altă chemare de-a mea.
Îţi dai seama că va trebui să şi contribui la un moment dat.
- Îmi dau seama. - Personal.
Da, personal. Nici nu mi-aş dori altfel.
Serios? Nu-s prea sigură, Wolfgang.
Poate te conving.
Nu voiam să spun că acum.
Hai, acum ce are?
Avem casa plină de oameni.
Prefă-te că nu sunt aici.
Bine, prefă-te că nu ne pasă că sunt şi ei aici.
Mă prefac.
În majoritatea zonei de Sud-Vest,
răspândindu-se până în Nord-Vestul Pacificului.
Pentru cei din Sud-Est,
în Texas vor fi vânturi puternice în această dimineaţă,
dat fiind că furtuna avansează rapid spre Sud
în Golful Mexic.
Dacă plănuiţi să ajungeţi în zona golfului astăzi,
pregătiţi-vă pentru probleme.
Vorbim despre o furtună care ar putea dura 72 de ore.
Priviţi aceste valuri, vânturi...
- Şi furtuni puternice. - Adunarea păsărilor.
Vorbim despre vânturi de puterea unui uragan.
Kenny.
Ştiu că este rău. Ştiu că asta mă face să par ca un cretin de talie mondială...
- Dar, iubito, trebuie să mă duc. - Kenny! Kenny!
Kenny!
O să te sun!
Bill? Nu spune nu. Mă duc în Texas. Mă urc într-un avion chiar acum.
Texas? Tocmai te-ai întors.
Bill! Va fi o apocalipsă peste câteva ore.
- Apocalipsa nucleară? - Adunare a păsărilor.
Despre ce vorbeşti?
Vorbesc despre o furtună majoră care loveşte Golful Mexic
în mijlocul sezonului de migraţie.
Vorbesc despre vânturi puternice şi ploaie cu găleata
şi 100.000 de păsări căzând pur şi simplu din cer!
O să te trec ca fiind bolnav.
- Stu. - Hei.
- Unde te duci? - Texas.
Texas? Acum? Cum rămâne cu Mclntire? Cum explicăm asta?
Un act divin.
Act divin? Nu! Asta nu o să funcţioneze! Opreşte maşina! Opreşte maşina!
Păsările astea afurisite!
16 ore au adus pasărea colibri la 30 de kilometri de ţărm.
Dar vântul care a purtat-o tot acest drum acum brusc sufla dinspre nord.
Acum trebuie să se chinuie de două ori mai mult ca până acum.
Furtuna a coborât-o de la altitudinea de migrare de 300 de metri
la aproape 2 metri.
Nu poate să înoate. Dacă atinge apa, va muri.
Programatorul a ajuns la marginea oraşului Houston
simţind pentru prima dată ca norocul este de partea sa.
Încep să cred că am o şansă.
Preşedintele de companie era şi el încrezător,
după ce fugise de obligaţiile sale din New York.
Chiar cred că pot câştiga asta.
Regele, deloc surprinzător, era extrem de încrezător.
Da! Da! Chiar cred că am asigurată victoria.
Toţi trei îşi făcuseră calculele.
Ştiau ce însemna furtuna de primăvară.
Recordul mondial era la îndemâna lor.
Incredibil.
Dumnezeule.
Având de înfruntat acele vânturi puternice,
păsările trebuie să vină la prima bucată de pământ pe care o văd,
şi asta este chiar aici.
Un lucru este sigur,
ceea ce se petrece astăzi e valabil doar pentru păsări. Gretchen.
Haideţi, oameni buni... mişcaţi-vă! Haideţi, avem multe păsări de văzut.
La naiba. Doar americanii pot transforma privitul păsărilor într-o competiţie!
Aşa este. Nu vreţi să o rataţi pe asta!
Ce?
- Brad! - Stu!
Ştiam că o să fii aici. Te căutam.
- Şi eu pe tine. - Asta este incredibil, nu-i aşa?
Ştiu. Nici nu ştim de unde să începem.
Uite şi cel mai bun observator de păsări din lume. Poate ar trebui...
Să mergem după el.
Pitulice pronotaria.
Te-am prins.
Un botGros albastru.
Este un bufet.
Ai avut vreodată sentimentul că eşti urmărit?
- Salutare, maestre. - Ce mai faci, Stu?
Văd că încă îţi mai ocupi weekendurile.
Doar dacă tu şi fiul tău sunteţi aici pentru marele an.
Kenny Bostick, el este prietenul meu, Brad Harris.
Care de asemenea, nu participă la Big Year.
E amuzant cum nimeni nu e aici pentru Big Year.
Cu toate emanaţiile astea şi uraganul El Nino.
Da, ştiu că te gândeşti că toate condiţiile sunt aranjate perfect
pentru cineva care are şanse reale să-mi doboare recordul.
- Nu acel record. - Gaşca cu cioc scurt!
O gâscă cu cioc scurt, la celălalt capăt al falezei.
- Ce naiba caută aici? Atenţie!
Hei, las-o jos!
Vă rog, lăsaţi exploratorii să treacă!
- Desigur. - Să mergem, doamnelor.
După voi, copii.
Luaţi-vă insignele.
Repejor, repejor! Mai repede! Mai cu viaţă!
Mergeţi mai departe!
Vă mulţumim.
Şi-a luat zborul. Înspre nord. Probabil va fi în Islanda până vineri.
Era o frumuseţe!
E cumva un colibri calliope?
Nu. O altă pasăre colibri cu gâtul roşu.
Este pe lista tuturor.
Îmi pare rău să vă dezamăgesc din nou.
Nu oricare colibri cu gâtul roşu, ci a noastră.
Udă toată, slăbită, şubredă şi tremurând, dar în viaţă.
În viaţă! În viaţă!
Bună seara. Specialitatea de azi este quail. V-o recomand cu tărie.
- N-aş putea. - Da... nu în seara asta.
Voi lua halibut.
Şi o sticlă de Montrachet.
Desigur.
Şi eu voi lua supă. Mulţumim.
Serios? După ce ai stat toată ziua în ploaie şi vânt?
Un fel de mâncare uşoară.
Adevărul este că...
preţurile de aici sunt mai mari decât cele cu care sunt obişnuit.
- Brad, eu te-am invitat la cină. - Ştiu, dar...
Nu, este plăcerea mea.
Când observ păsările, nu călătoresc cu clasa întâi sau angajez ghizi.
Prea mult efort şi steroizi pentru mine.
Dar în seara aceasta, sărbătorim.
Am văzut 136 specii!
Brad, 136!
În cinstea lor.
Şi pentru cea care a zburat.
Pentru gâsca cu cioc scurt.
Vinul dumneavoastră.
Bun. Şi prietenul meu ar dori să revadă meniul, vă rog.
Desigur.
Super.
Creveţii aceia mă strigau pe nume, dacă vrei să ştii.
- Acum exagerezi. - Bine.
La sfârşitul zilei lor extraordinare,
programatorul şi preşedintele de companie au legat o prietenie puternică,
având ca baza pasiunea lor comună.
Am 36 de ani.
Sunt divorţat.
Am o slujbă pe care o urăsc.
Vreau să fac ceva important, ştii? Să-mi pun amprenta.
Şi ce-ai de gând să faci?
Lucrez la ceva.
Tatăl meu nu înţelege.
A avut aceeaşi slujbă plictisitoare, timp de 40 de ani.
"Asta fac oamenii", mi-a spus.
Are dreptate.
Majoritatea rămân pe acelaşi drum, până când, într-o zi,
se trezesc şi realizează că n-au făcut ceea ce voiau să facă.
Uită-te la mine. Mi-a fost atât de teamă să mă retrag,
că a trebuit s-o fac de două ori, până să ajung aici.
De ce ai aşteptat atât?
Fiindcă sunt un idiot.
Bine, trebuie să-ţi spun.
Particip la Big Year.
Ştiu.
Preşedintele de companie pensionat avea în faţă o dilemă.
Se simţea foarte apropiat de programator.
Ar trebui să divulge ca şi el participa la Big Year?
Nu spune nimănui, bine?
Dar cu excepţia bacteriilor periculoase,
Homo Sapiens ese cea mai competitivă specie de pe Pământ.
Niciun cuvânt.
- Nu va mai trebui să mâncăm o săptămână. - Sufăr.
Minunată cină.
Mult noroc.
Mulţumesc încă o dată.
Hei, eu sunt...
Mozart.
Furtuna s-a terminat şi eu trebuie să înfrunt furtuna dinaintea furtunii.
Iubito, îmi pare rău. am să mă revanşez, o să vezi,
am să...
Unde eşti, totuşi? Este târziu.
Oare unde sunt?
Îmi injectez hormoni în fund să pot să-ţi fac un copil, Kenny.
Bine, am să închis acum, dar te voi suna de dimineaţă,
şi voi lansa o nouă operaţiune numită operaţiunea " Masează-i picioarele".
Ar trebui să fii pregătită, pentru că va fi spectaculos.
Bine? În regulă. Vorbim mâine.
Un Lup-de-mare, în stânga!
8 Mai - Golful Coos, Oregon
Brad.
- Brad! - Nu.
- Scuze. - Scuze.
Am cunoscut un tip cărunt şi fercheş, căruia i se făcuse rău de mare,
într-o zonă din apropierea Golfului Coos.
Am tras cu ochiul pe lista lui.
497 de specii pe data de 8 Mai.
Cu siguranţă umblă după marele an.
Dacă nu se extenuează până moare.
Încă îl mai am la degetul mic. Simt că i-am luat-o înainte.
Dar mă tem că dacă află de participarea la marele an,
într-un final, Bostick va ieşi la suprafaţă.
De ce este atât de important să ţii secretul faţă de Bostick?
Cu cât crede că are mai puţină competiţie,
cu atât este mai probabil să dea înapoi, să nu se mai străduiască.
Să nu mai caute alte păsări. Poate mă pot furişa pe lângă el.
Fă tot ce este nevoie să stabileşti recordul, dragule.
Ştii cât de mult înseamnă pentru mine.
Mi-e dor de tine, păpuşă.
Ce faci în weekendul acesta?
Aş putea rezerva o cameră în Saint Paul, nu prea departe de Sax Zim Bog.
Zău? Nu e departe de mlaştină. Ştii să dai pe spate o fată.
Prietenul meu, Jim, mă sună.
Te iubesc.
- Identifică o raritate pentru mine. - Ştii bine că aşa voi face.
Salut, Jim.
Ascultă, discuţiile au căzut. Înţelegerea a fost până la ora 10:00.
Vehemenţă totală. În drum spre uşă,
am fost de acord cu o şedinţă, pe 14 mai,
aici în New York, în biroul tău.
Nu pot. Este imposibil.
- Plec pe data de 14. - Unde?
Attu, Alaska. Nu pot pierde zborul. Nu mai este altul timp de o săptămână.
Stu, dacă nu te implici, înţelegerea cade.
Uite, le-ai dat oamenilor slujbe.
Dacă nu faci ceva, îi vei pierde!
Asta înseamnă mai mult decât nişte păsări în Attu.
Attu. Cele mai vestice insule din lanţul muntos Aleutin.
Atât de departe în vest, că este mai aproape de Tokyo decât de Anchorage.
Nu există hoteluri, telefoane, restaurante sau toalete.
Nu din cele cu apă, oricum.
Dar pentru observatori, Attu era Paradisul.
Nimeni nu poate câştiga Marele An, fără să meargă în Attu în luna mai.
Serviciul de taximetrie al mamei! Scuze de întârziere.
Îţi va fi cam frig în Alaska.
Nu merg.
Nu mai fă bagajele. Vorbesc serios! Mamă!
Eşti supărat fiindcă crezi că nu vei câştiga...
- Sau pentru că te-a minţit? - Ambele. Şi cum rămâne cu Bostick?
Cine?
Kenny Bostick, cel mai bun observator din lume. Va participa la alt Mare An.
Ce şansă am?
Brad, ai 486 de specii de păsări. Te îndrepţi spre record.
Nu poţi renunţa acum!
- Mamă, cardul meu s-a epuizat. - Nu. Nu. Nu. Nu.
Chiar dacă mă duc în Alaska, nici vorbă să termin anul!
Acesta are o limită de 6.000 dolari.
Adu-mi nişte fotografii cu Alaska.
- Nu, mamă, nu pot. - Nu, nu, nu, nu.
Îmbracă-te. Avionul pleacă într-o oră.
Nu enerva agentul de turism.
Habar n-aveam că maşina asta, poate merge atât de repede.
Dacă pierzi avionul,
nu mai este altul decât peste o săptămână.
Aşa că, trebuie s-o facem.
Mamă, mamă, mamă!
- Bine aţi revenit, dle Preissler! - Mulţumesc.
Mulţumesc că ai venit, Stu.
Îţi acord doar 4 ore. Apoi trebuie să prind avionul de Alaska.
Nicio problema. Cum a fost călătoria?
- Louisiana a fost spectaculoasă. - Multe păsări în Bayou.
Am văzut un prihor-măcelar din camera de hotel din Natchitoches.
Adorabil!
Imită cântecele altor păsări ca să le ademenească mai aproape.
Apoi le bagă în tufele de spini, le rupe gâturile şi le mănâncă.
Doamne!
Vom revedea costurile post-echipării plantelor,
dar tot rămâne o clauză nonconcurenţială.
Barry spune că ai o problemă cu asta.
Nu, nu este o problemă mare, dar eu nu sunt ca tine, Stu.
Nu sunt pregătit să renunţ la tot, şi să-mi petrec viaţa urmărind păsări.
Se numeşte "Observarea păsărilor" Rick.
Stai puţin, ce? Stai, stai, stai.
Cu 4 ore în urmă, ai spus că totul este negociabil.
A fost doar să mă ademeneşti ca să mă termini?
Scârba.
Este ora 11:15.
Trebuia să plec spre aeroport de 15 minute.
În regulă. Stu! Aşteaptă o secundă. O secundă.
Lasă-mă să vorbesc cu oamenii. Dă-mi 5 minute, bine?
Bine, Stu, 48 de luni şi avem o înţelegere.
Încheie ei afacerea.
Pe partea cu Lexington! Bine, ies acum!
Eşti acolo?
Vino aici! Trage în faţă! Sunt taxiuri acolo. Fă cu farurile!
Du-te, du-te, du-te!
Kenny? Ea este Karen, mireasa mea îmbujorată.
Attu va fi destinaţia lunii noastre de miere.
Bine, Karen, nu este observatoare, nu-i aşa?
Nu. Am venit doar pentru călătorie.
Luna de miere în Attu. Ar trebui să fie de neuitat.
Da.
Attu? La ce te gândeai?
Haideţi, să plecăm! Ce mai aşteptăm?
Biletele s-au vândut, dar mai trebuie să vină două persoane.
Sunt aici!
Scuze, scuze de întârziere.
Scuze. Scuze de întârziere.
În regulă.
Frumos din partea ta că ai venit.
Tu eşti micul prieten al lui Stu, nu-i aşa?
Da, eu şi Stu suntem la cataramă. Îi ştiu toate secretele.
Da? O prăjitură?
Da, mulţumesc.
Toate secretele.
Se pare că participă la Marele An.
Probabil n-ar vrea să afli asta.
Care este totalul lui?
Până acum? Peste 500.
Hei! Hei!
Asta îi conferă o şansă la recordul tău, nu-i aşa?
Da. Da, asta...
E un tip destul de vioi.
Cu siguranţă are o şansă să-mi doboare recordul.
Sigur, ar avea o şansă mai bună, dacă ar fi prins avionul ăsta.
Dumnezeule.
Care este totalul tău?
Care este numărul tău total?
- Nu particip la Marele An. - Nu?
Încă o prăjitură?
Nu, una e limita mea.
Pilotul a spus că e o furtună siberiană?
Insulele Attu, fă cunoştinţă cu El Nino. Face observarea mai grozavă.
Dumnezeule!
Bună treabă în carlingă! Bravo, băieţi! Attu!
Bostick!
Observatori, bine aţi venit în Attu.
Să-l luăm pe asta. Du-te acolo. Acolo.
Bine, da..
Iau patul de deasupra.
Da.
Bine ai venit în Apartamentul Nupţial!
De neuitat.
Wally, ce mai faci?
Salut, Bostick.
Vechiul miros de Attu.
Ce mai faci, Dolores?
Dnă Suzuki.
Da.
Da, aici sunt.
Acum sunt în Attu.
Cazare de primă clasă.
Bine.
Sunt aici doar de o săptămână, şi lista mea are deja 578 păsări.
- Vrei s-o vezi? - Vorbeşti serios?
- Da. - Mi-ar face plăcere.
- Acesta este americanul... - Ce frumos.
Da, fluierarul auriu.
Aveţi ochii la fel.
Piţigoiul rustic.
- Scuzaţi-mă. - Massacre Valley.
Piţigoiul rustic.
- Vin acum. - repede!
- Massacre Valley, hai! - Să mergem, să mergem!
- Veniţi după noi! - Traseul sudic.
Kenny! Piţigoiul rustic!
Serios? Te ajung din urmă.
Înapoi!
Înapoi, băieţi! Piţigoiul a zburat spre Casco Cove!
Pe partea cealaltă! Piţigoiul rustic e acolo!
Piţigoiul este pe deal! Întoarceţi, întoarceţi!
Piţigoiul a zburat de pe deal! Înapoi!
- Poftim? - Înapoi!
Nu, piţigoiul a zburat de pe deal!
Gladys, am găsit în sfârşit, steagul. Este la Murder Point.
Bostick şi-a adaptat o tehnică
perfecţionată de păsări viclene ca şi pescăruşii.
Îi lasă pe ceilalţi să facă treaba, apoi le confiscă prada.
Este un sturz maroniu aici.
- Uite-l! - Unde?
Salutare, lume.
Bostick.
Jason, pentru că publicul să-şi ia măsuri de precauţie,
cât de puternică va fi furtună?
Într-un singur cuvânt, va fi foarte puternică.
Aşteptăm o cantitate extraordinară de zăpadă.
Va fi dur acolo, pentru orice animal sau om.
Dar îmi spuneai cu câteva minute în urmă,
că sunt cel puţin câţiva oameni,
care se bucură de această furtună siberiana, nu-i aşa?
Îţi pot spune că observatorii din Attu, vot fi încântaţi.
Până acum, au descoperit rarităţi, cum ar fi becaţa cu coadă spinoasă,
şi o cinteză orientală.
Becaţa şi cinteza.
Sunt păsări care nu au mai fost văzute în America, de când?
- 10, 20, 30 de ani? - De cel puţin 30 de ani.
Eu sunt fericit dacă văd un porumbel.
Hei, Brad!
Am reuşit să ajung!
Măiculiţă, dar scump eşti la vedere.
Tocmai ieşeam.
Am vrut să-ţi spun,
dar Bostick are modul lui de-a scoate informaţii de la oameni.
Da, bănuiesc că nu este singurul.
N-am scos nimic de la tine, Brad. Tu mi le-ai oferit.
Fii serios! Mi-ai luat ceva de băut, şi ai obţinut ce voiai!
Nu de asta te-am invitat la cină.
Ţi-am povestit de soţia mea.
Teama mea de retragere.
Crezi că aş discuta problemele astea cu oricine?
Nu. Doar cu cei care crezi că participă la Marele An.
Brad, ascultă-mă.
Erai pregătit să vorbeşti despre Marele An.
Eu nu eram pregătit să vorbesc despre mine. Asta a fost tot.
Ţi-ai verificat ultimele mesaje?
Aici?
Îţi baţi joc de mine?
Ţi-am lăsat o mărturisire completă, în urmă cu 5 zile.
M-am simţit prost.
Serios?
Îmi pare rău.
Bine.
Cred că am şi eu de făcut o mărturisire.
I-ai spus lui Bostick, nu-i aşa?
Da, scuze.
Asta este.
Este adevărat că a fost cea mai grozavă săptămână din istoria insulelor?
Da, dar păsările sunt încă aici.
Dacă nu apare vreun viscol mare, încă le mai poţi vedea.
Îmi pare rău de viscolul mare.
Nu trebuia să spun că va fi un viscol mare.
A purtat ghinion.
Nu, asta-i chestia. Nu puteam să ne dăm seama.
Ce caută o pasăre care mănâncă doar ţânţari, în Wisconsin în februarie?
Apoi, am găsit-o. Pe verandă.
La aparatul de ţânţari, cu o duzină de ţânţari uscaţi în tăviţa.
Mâncăciosul ăla mic era în paradis.
Dar majoritatea păsărilor tropicale pe care le-ai văzut anul acesta?
Vrăbiuţa vestică, Key West.
Cea mai greu de găsit.
Pitulicea cu cap roşu.
Stătea pe o perie de toaletă, într-o cabină din El Paso.
Aproape că mi-am dorit să n-o fi văzut.
Cea care a zburat.
E uşor. Bufniţa de zăpadă.
N-am putut s-o prind pe nesuferită aia!
Am ieşit de şase ori anul acesta, şi tot n-am prins niciuna.
Şase călătorii pentru o pasăre.
Trebuie să fii mai rău decât unul care participă la Marele An.
Trebuie să fii unul ca să recunoşti unul, nu-i aşa, Stu?
Noroc. Sigur, până la urmă, poate iubesc păsările.
- Ce-ai văzut? - Un vultur pleşuv.
Mare scofală! Toţi am văzut acum 5 luni.
Are şi o iubită.
Din toate ritualurile de curtare din regatul animalic,
de departe, cel mai spectaculos, este cel al vulturului pleşuv.
Masculul şi femelă urcă la înălţimi ameţitoare,
şi pe urmă...
se unesc în cădere liberă,
prăbuşindu-se spre pământ,
prinşi în îmbrăţişarea celuilalt,
separându-se doar în ultimul moment.
Doamne, ce dor mi-e de Edith.
Da, şi mie de Jess.
Bună.
Omul cu urechea de aur.
- Da. - Credeam că ai avut noroc,
dar s-a dus vorbă pe la barăci, că eşti un fel de savant idiot.
Fără partea cu "idiotul".
Nu, nu, asta-i... Sunt un idiot.
E adevărat.
Să vedem dacă te pot prinde.
Bine.
Struţul uriaş.
Da. Nu-i rău. Bine.
Zău aşa, e uşor. Corbul normal.
Să trecem la nivelul următor.
Bine, tu ai vrut-o.
Da. Grangur mexican?
Da.
Aceea, după părerea mea, este cea mai frumoasă fată...
pasăre din lume.
Este adevărat că ai o listă cu 578 de păsări?
Da! Da.
Mama crede că obsesia mea pentru păsări, îmi ruinează viaţa.
Mie-mi spui.
Tatăl meu dă vina pe păsări fiindcă m-a părăsit soţia.
Dar ce ştie el?
Adică, nu de asta.
Aveam alte probleme. Dar...
- Din cauza păsărilor. - Din cauza păsărilor.
Cum a fost?
M-am cam împotmolit când a venit vorba de fosta mea soţie.
Ştiu, ştiu!
E în capul listei cu cele mai proaste replici de agăţare.
Da. "Bună, sunt divorţat".
"N-a mers prea bine, dar am nişte presentimente cu nouă relaţie. "
Doamne.
Ce-i cu mirosul ăsta?
Bunul doctor a jumulit un întreg coteţ de păsări.
Fermentam aici în spate de când am ajuns.
Ca şi cum ai da cocaină la pescăruşi.
Ce faci? E fularul meu!
Scuze.
Fularul ăsta este de la Bergdorf!
Fularul ăsta costă 250 dolari!
- Eu n-aş ieşi afară dacă... - Taci odată!
Uită-te la fularul meu!
Ar trebui să fie amuzant.
Nu! Nu!
- Plecaţi! - Scumpo? Aruncă-l!
- Plecaţi... - Plecaţi!
Nu-mi luaţi fularul! Daţi-mi-l înapoi!
Ce Hitchcockian!
Ce face acolo?
- Câte crezi că are? - N-aş putea spune.
Dar ştii ceva?
Nu despre asta este vorba.
Nu ne putem lua ochii de pe minge.
Crezi că el va lăsa pe cineva să-l încetinească?
Am dat întâietate slujbei mele, şi am pierdut cursa.
Ţie ţi-au fost rănite sentimentele şi aproape ai renunţat!
Până aici, Brad.
Gândeşte ca şi el, acţionează ca şi el.
Unul din noi trebuie să-l învingă pe nemernicul ăsta!
Da! Da!
Uite ce trebuie să faci în legătură cu Ellie!
Nu cred că sunt pregătit.
Spune-i orice ca să poţi să-i iei numărul de telefon,
în caz că vei avea de observat vreo raritate, vara asta.
Am spus că nu sunt pregătit!
Dar este o idee foarte bună.
Mersi.
Mult noroc, Stu.
Vara este sezonul călătoriilor pentru fauna nord-americană.
Inspirat de preşedintele de companie,
programatorul e printre cei mai mari călători.
Toată lumea a auzit despre păsări
Pasăre, pasăre, pasăre...
Alo. Bună.
Ştii gâsca aia cu cioc scurt pe care ai ratat-o în Texas?
Ghici cine a apărut aici în Boston.
Serios?
Programatorul divorţat îşi spunea să aibă încredere în instinctele sale.
Îşi găsise în cele din urmă perechea potrivită?
Ellie!
- Bună. - Bună.
Cum merge cu Big Year?
Nu vreau să cobesc, dar merge foarte, foarte bine.
Am văzut un flamingo în Everglade, săptămâna trecută.
M-au muşcat mii de ţânţari, dar a meritat.
Participi la Big Year şi lucrezi cu normă întreagă?
Chiar te admir, Brad.
Ştii ce admir eu? Că nu participi la Marele An.
- De ce? - Pentru că e atât de sincer!
Pentru tine înseamnă doar dragostea pentru păsări.
De unde ştii că nu particip la Big Year?
Ai lăsat-o acolo? Ce curajoasă eşti.
Darren conduce.
- Frumos. Darren? - Iubitul meu.
Darren, el este Brad.
Bine ai venit în Boston, frate.
Ellie mi-a spus că voi căutaţi o... Ce anume, o gâscă roz?
- Nu, nu este... - Nu, nu o gâscă roz.
Nu există gâşte roz.
E o gâscă cu cioc scurt...
dacă aş fi venit să văd o gâscă roz, bănuiesc că întreaga călătorie,
ar fi fost o mare pierdere de timp, nu-i aşa?
"Gâsca roz. "
Poate există şi lebăda purpurie, pe undeva.
Hai să mergem!
Vrei să auzi poanta?
Gaşca cu picioare roz a plecat deja din oraş.
O să o prindem într-o bună zi.
Brad, Edith avea prieten când am cunoscut-o prima dată.
Nu se ştie niciodată. Capitolul final ar putea să fie scris cu Ellie.
Da.
Mulţumesc, Stu.
Preşedintele de companie pensionat
ştia că zilele în care a lipsit de pe insula Attu l-a costat scump.
Dar odată întors pe continent,
erau veşti importante.
- Hei. - Hei.
- Felicitări. - Mulţumesc.
- Vino să vezi. - Abia aştept.
- Este adorabil. - Hei, bunicule.
Cum se numeşte?
Nu ţi-a spus nimeni?
Am auzit doar că nu v-aţi hotărât încă.
Numele lui este Stuart, tată. Spune-i Stu.
Serios?
Ei bine, asta e ceva deosebit.
- Vrei să-l ţii? - Da.
Hei.
- Ţine-i capul. - Îmi amintesc.
Stu! Stu!
Ce mai faci? Ce mai faci?
Hei, nu vrei să te uiţi la faţa mea mare?
Hei, amice.
Hei. Hei, amice.
Nu e aşa că e drăguţ? Foarte drăguţ.
Am văzut ceva rar pentru tine.
Hei, amice. Vrei să faci ca o păsărică?
Vrei să dansezi rumba?
Taxi!
JFK.
Pa.
w.ww.su.bti.tra. ri-no i.ro
În zilele care au urmat
s-a dovedit că este mai greu decât ar fi crezut Stu
să-şi reia Big Year.
În belşugul vieţii sale din acea vară,
a început să vadă indicii ale propriei sale imortalităţi.
Chiar şi într-un fir de iarbă.
Îi era dor de soţia lui.
Îi era dor de viaţa lui.
Îi scădea instinctul lui de migrare?
Pescăruşii cu picioare albastre! Insula Orcas, nu-i aşa?
- Hei. - Câţi?
Poate ai vrea să stai jos.
Edith mi-a ţinut un discurs de încurajare luna trecută.
707.
Tu?
715.
Nici tu nu stai rău la ţinut discursuri de încurajare.
- Eu şi gura mea mare. - Câţi?
715.
Bine ai venit în clubul celor 700, puştiule.
Este un club exclusivist.
Desigur, de bătrânul ăsta trebuie să ne facem griji.
- Care este cifra ta? - Nu vrei să ştii.
- Vreau. Sperie-mă. - Ce zici de 730?
Serios?
Şi eu care credeam că sunt cel mai tare cu 728.
Hei, rezistă. Încă ai o şansă.
Da. Îţi mulţumesc pentru bătaia pe umăr de încurajare.
În regulă, să aveţi o zi grozavă.
Am vrut doar să-i şterg expresia aia de mândrie de pe faţă.
Ai făcut asta. Arăta de parcă tocmai şi-a citit propriul necrolog.
Şi ştim care este totalul lui.
Bine, da, bine! Bine!
Dar cred că tocmai ai trezit un câine adormit.
Da, da, ne urcăm pe vas.
Scuzaţi-mă. Scuzaţi-mă.
A spus cumva prietenul nostru unde se duce?
Voia indicaţii pentru zona Skagit Wildlife.
Pescăruşul cu picioare albastre este în mişcare.
Eu sunt.
Nu sunt păsări.
Şi nici Bostick.
NARBA a anunţat că pescăruşii cu picioare albastre sunt încă pe insulă.
Şi tocmai am pierdut ultimul feribot.
Ştii care este parte frumoasă?
Nu ne-a minţit niciodată. Nici măcar nu ne-a vorbit.
Omul este un geniu.
728!
Este o maşină. Este o maşină de privit păsări.
Doar dacă nu blufa şi el.
Sau minţea.
Poate doar vrea mai mult asta.
La naiba cu asta!
Mi-am petrecut zece luni din viaţă şi mi-am cheltuit toţi banii făcând asta.
Nici pomeneală să-şi dorească mai mult ca mine!
Îţi aminteşti când ai zis că unul dintre noi trebuie să-l învingă pe nesuferitul ăsta?
Poate că ar trebui...
Să facem echipă.
Să facem echipă!
Sunt epuizat. Nu mai pot face niciun pas.
Cocorul de nisip!
Rahat!
L-ai dus sus?
Bine. Mulţumesc, Gil.
Bostick a văzut cocoşi de zăpadă.
Nu-mi pot permite să merg după cocoşi de zăpadă!
Plătesc eu.
- Nu-mi pot permite nici măcar berea asta. - Şi asta o plătesc eu.
Ai fost vreodată într-un elicopter?
Aşadar, cât mai durează până când vedem nişte cocoşi de zăpadă himalaieni?
Nu se ştie niciodată. E o chestie de noroc.
Trebuie să zburăm atât de aproape de munţi?
Aproape? Asta nu este aproape. Vrei să vezi aproape?
Nu. Nu, nu, nu, nu, nu!
În regulă, acolo, acolo, acolo!
Un cocoş de munte himalaian tocmai a trecut de culmea aia! Îl vedeţi?
- Nu! - Nu!
Omule! Haide, priviţi!
Unde eşti? Haide.
Acolo! Acolo, acolo!
Acolo, îl vedeţi? Chiar acolo!
După el, cowboy!
Dumnezeule!
Suntem bine. Suntem bine.
Putem merge acasă acum?
Nu vrei să îl fotografiezi?
- La naiba, nu! - Nu! Nu! Acasă!
Hei!
- Trăim! - Am văzut cocoşi de munte!
Hei!
Suntem în mişcare! Nimic nu ne poate opri acum!
Toată lumea a auzit de păsări
Păsări, păsări, păsări...
Hei, mamă.
Ce?
Este în regulă. Este în regulă.
Câte teste afurisite or să-mi facă
clovnii ăştia până când or să-mi dea naibii drumul de aici?
Tată, ai făcut un atac de cord.
Am avut un atac minor de cord, bine?
Pe vremea tatălui meu, nu era ceva pentru care te duceai la spital.
Lasă-mă să-ţi arăt câteva fotografii din excursie.
Micul meu hobby. Ar trebui să te uiţi.
Ce avem aici? Poftim.
Cinteza Cântătoare. Asta este în Texas.
A trebuit să escaladez 12 kilometri ca să văd pasărea asta.
Aici este un cocoş de munte.
Mâine. A fost al naibii de frig.
Un alt cocoş de munte.
Asta este pasărea mea preferată. Fluierarul auriu american.
Asta este pasărea ta preferată. Este gri.
Da, este. Ei bine, gri-maro.
Da, mulţi oameni nu s-ar gândi de două ori să pricească la pasărea asta,
dar acest fluierar auriu este unul dintre cei mai grozavi călători din lume.
E adevărat. Se înmulţeşte în tundră arctică, apoi zboară tocmai până în Argentina
şi se întoarce înapoi, toate drumurile astea într-un singur an.
Apare pe plajele din Guatemala.
În fermele din Illinois.
Are lungimea de 23 de centimetri,
dar călătoreşte în timpul vieţii sute de mii de kilometri.
Fără paşapoarte, fără pază. Libertate totală.
Da. Pasărea asta gri a văzut nişte lucruri uimitoare.
Asta este o pasăre pe care o subestimează toţi.
Da!
Hei. Ai văzut o pasăre de foc?
Am auzit-o. Tocmai mi-a răspuns la strigat.
- În ce direcţie? - Nu contează.
Amândoi am auzit-o. Asta contează.
De unde ştiu ce am auzit?
Poate te-am auzit pe tine. Poate am auzit vreun nesuferit răspunzându-ţi.
Eu o revendic. Adică, ai auzit şi tu ce am auzit şi eu.
Ar trebui să o revendici şi tu.
- Spune-mi doar în ce direcţie, amice. - Acolo.
Hei, aşteaptă. O să vin cu tine.
Hei, Stu. Da, vino cu mine.
Ne-ai făcut o şmecherie grozavă la feribotul de la Anacortes.
Ce şmecherie?
Bostick, eşti o persoană greu de înţeles.
Pare că ai face orice ca să câştigi, dar asta nu este adevărat, nu?
Fac exact ce face toată lumea.
Poate chiar mai bine.
Da, dar când vine vorba despre onoare,
eşti pur ca zăpada.
Toţi lumea din club ştiu cine este cel care înşeală la scor.
Este patetic. Cine ar vrea să fie nemernicul ăla, nu-i aşa?
Ştii, Bostick, este ciudat să spun, dar îmi placi.
Şi eu te plac, Stu.
Da, pari un... Pari un tip de treabă.
Desigur, nu aşa ai ajuns să îl ai pe Brad?
- Nu îl am... - Strigă dacă găseşti o pasăre de foc.
Bostick!
Văd că o să te întorci cel puţin de încă două ori.
Aşa că completează formularele astea şi o să ne vedem din nou.
Bine, grozav. Mulţumesc.
Bine. Suntem toţi pregătiţi.
Dar avem nevoie de soţul tău aici foarte curând.
O să fie aici.
Îmi pare rău. Te rănesc?
Deloc.
Soţul tău ştie că astăzi e ziua cea mare?
Da.
- Ce mai faci? - Bine. Tu, dle?
Obosit.
Doctorul este pregătit. Poate ar trebui să-l chemăm pe soţul tău?
Putem să-l mai lăsăm cinci minute?
Bine.
Bostick!
- Da. - Bostick, ghiceşte la ce mă uit.
Bufniţa de zăpadă.
Prinde zborul de 4:30 spre Buffalo şi îţi vei spulbera propriul record.
Aşteaptă. Kenny, unde eşti?
Jess, nu poţi să crezi cât de mult am încercat astăzi să ajung acolo.
Doar că aici în Chicago a fost un coşmar total.
Aşteaptă.
Toate avioanele au fost ţinute la sol, sau ceva de genul ăsta, nu ştiu de ce...
Poftim dnă B.
Pari să ai nevoie de o ceaşcă de ceai.
- Mulţumesc, Frankie. - Da.
Toată lumea a auzit despre păsări
Tată, poţi să răspunzi în locul meu?
Pasărea, pasărea, pasărea este lumea
Pasărea, pasărea...
Da, da, alo.
Salut. Aş vrea să vorbesc cu Brad.
Brad este sus. Pregăteşte o butelie cu oxigen pentru un bătrân.
Îi poţi spune că l-a sunat prietenul lui, Stu?
Am auzit despre o bufniţă uriaşă gri în pădurea George Washington Naţional,
şi de vreme ce asta este în apropierea voastră...
Da, Brad mi-a spus multe despre tine, Stu.
Şi mie despre tine.
Ai un fiu grozav.
Între noi doi, ar putea depăşi recordul mondial în acest an.
Recordul mondial? Serios?
Poftim, pune-ţi haina.
Unde mergem?
E o bufniţă în pădure. Vreau să mă uit la ea.
O bufniţă?
Întotdeauna am crezut că este cam ciudat să urmăreşti păsări.
Masculul este elegant şi viu colorat, iar femela este ştearsă.
În mod opus faţă de noi, ştii?
Nu ştiu, tată. Ar trebui să te mai uiţi câteodată prin albumul foto al familiei.
Hainele alea pe care le purtai în anii '70 erau...
- Hainea mea de sport? - Foarte colorată.
- Poliester, nu? - Da.
Cum crezi că am cucerit-o pe mama ta?
Nu cred că aşa.
Jess?
Frankie? Tu eşti?
Nu.
- Nu este ceea ce crezi. - Ce cred?
Ştii ceva? Familia Falucci mă duce la un meci al celor de la Jets.
Au vrut să aibă un avans.
Şi când te-am auzit că ai intrat, m-am gândit că am dormit prea mult,
pentru că nu ai fost aici în nicio dimineaţă în ultimele zece luni.
Aşadar nu te-ai culcat cu el.
Nu. Nu ţi-aş face niciodată asta.
Ştii, să te îndrăgosteşti sau altceva?
Nu.
Pentru că, mă crezi sau nu, încă sunt îndrăgostită de tine.
Dar nu mai pot fi măritată cu tine.
- Jess... - O să îl sun pe Frank
şi o să-i spun că nu mai merg la meci.
Eşti în regulă?
Sunt bine. Continuă. Continuă.
Brad!
În regulă, vreau să fotografiezi pasărea aia înainte să se întunece.
- Aşa o să facem. - Nu. Nu, nu.
Du-te fără mine.
- Dar... - O să fiu în regulă, bine?
Bine. Dă-mi rezervorul cu oxigen.
Haide, haide. Dă-mi rezervorul.
În regulă.
- Du-te după pasărea aia. Dă-i drumul! - În regulă.
Continuă!
Uite, ai toate motivele să fii supărată în legătură cu chestia cu bebeluşul.
- Da. Da. - Asta a fost groaznic.
Ştiu. Cred că în căldura momentului pur şi simplu m-am blocat,
dar trebuie să îi dai cuiva o a doua şansă.
- Nu. - Cum poţi spune că mă iubeşti...
- Şi nu eşti dispusă să încerci... - Pentru că, Kenny, este un lucru bun
că nu am fost măritată cu Gandhi sau Mozart.
Pentru că am nevoie să fiu cu un bărbat care preferă să stea cu mine...
- Decât cu orice altceva. - Jess, aşa este. Serios.
Sigur. Atât timp cât nu este vreo egretă, bufniţă sau pelican, ori...
Nu, haide! Mai lasă-mă, Jess!
Aşteaptă! Ăsta este anul ăsta, apoi s-a terminat!
Este în fiecare an, Kenny.
- Nu! - Te cunosc.
Ştiu că acum te doare,
încercând să te gândeşti cum o să te urci în avionul spre Phoenix...
- Fără să arăţi ca un cretin. - Nu. Nu. Nu, chiar mă doare,
pentru că te iubesc cu adevărat, şi mă chinui să fac ca asta să meargă.
Suficient cât să nu te duci în Arizona?
Trebuie să mă duc în Arizona.
De ce? De ce?
Pentru că chiar în momentul ăsta acolo este un tip pe nume Stu
ca un total de 730 păsări, şi dacă nu ajung acolo,
oamenii ar putea spune că el e cel mai bun observator de păsări din toate timpurile.
Şi nu este.
La asta sunt eu bun! Pentru asta voi fi amintit!
Nimeni nu îşi aminteşte cine iese pe locul doi.
Ştiu. Ştiu.
Ce faci?
Idiotule, cum ai putut să-l laşi acolo?
La naiba!
Dintre toate creaturile Pământului, puţine se tem de moarte ca omul.
Tată?
Atât a sa, cât şi a celor dragi.
Tată!
Tată, eşti în regulă?
Toată lumea a auzit despre pasăre
Pasăre, pasăre, pasăre...
- Alo? - Hei, Brad!
Eu sunt. Eu sunt.
Eu sunt. Vino o furtună dinspre Pacific.
Una mare! Asta ar putea să ne ajute, amice.
Ce?
Astăzi este...
Nu-mi vine să cred!
Cum ai putut să nu ştii?
Nu ţi-a spus soţia ta că este de Ziua Recunoştinţei?
Nu a vrut să mă deranjeze de sărbători
şi ştie că sunt undeva într-un motel, stând în chiloţi.
Acelaşi lucru s-a întâmplat şi de 4 iulie trecut.
În regulă, 4 iuie este una, dar e Ziua Recunoştinţei!
Virează următoarea la stânga.
Hei, dle Geniu în Computere, nu ai un calendar în chestia aia?
Părinţii tăi nu-ţi spun?
Despre tot ce vorbeşte tatăl meu este afurisita aia de bufniţă.
Aminteşte-mi să vin eu la tine de Crăciun.
Încercam să-l prindem pe Bostick, iar tu eşti singura noastră...
Voiai să spui "speranţa"?
Porcul ăla face un alt mare sezon?
A fost epic! Patru specii siberiene, două din China şi una din Japonia!
Bine, care este totalul tău?
734, tată.
Un nou record. O să-l întrec.
Bostick nu avea aerul său obişnuit de încrezut.
Era concentrat doar asupra muncii.
Sincer, arăta ca un tip care încerca să recupereze.
Aşadar, ce crezi?
A auzit că Annie ne-a invitat de Ziua Recunoştinţei.
Annie s-a asigurat de asta. Aşa că, da, poate este speriat.
Pe de altă parte, poate că ţinteşte o cifră ridicolă
şi nu va încetini până când nu o va atinge.
Ce înseamnă o cifră ridicolă?
740? 745?
Adică, tipul este nebun!
- Poftim. Încearcă cu furculiţa. - Bine, mulţumesc. Mulţumesc.
Hei. Vreţi să... Vreţi să veniţi să staţi cu mine?
Mă simt rău că lucraţi de Crăciun. Haide.
De ce eşti aici? De ce nu cu familia ta?
Bufniţa de zăpadă, Chan.
Am căutat-o peste tot în zona Sax Zim Bog.
Este singură specie de pasăre nord-americană care mi-a scăpat.
Aş vrea să văd păsările din China într-o bună zi.
- Ştiţi ceva despre asta? - Raţa Peking.
- Ajun de Crăciun fericit. - Crăciun fericit.
Crăciun fericit.
Hei, Barry. Sărbători fericite.
Tu şi cu Jenny sunteţi în Saint Barths din nou anul ăsta?
Nu chiar. A trebuit să ne anulăm cu toţii concediile.
Se pare că am fost înghiţiţi.
- Ce? - Suntem cumpăraţi de către 3M,
Da, uite care este treaba, Stu.
Poate vrei să stai jos când asculţi asta.
Se pare că Simon Ross se retrage de la conducerea companiei
şi ei vor ca tu să preiei conducerea.
Stu, ai pornit compania asta în garajul tău.
Ai făcut-o să fie uriaşă.
Acum ai ocazia să conduci una dintre cele mai mari companii din lume.
Ei numesc asta "o grămadă de bani".
Dar mai mult decât atât, evident, sezonul tău se apropie de final.
Chiar vrei să înfrunţi abisul?
Răspunsul este "da", Jim.
Da, o să o faci?
Da, vreau să înfrunt abisul.
- Nu! Stu. Stu. - Nu, nu, nu, nu! Nu spune asta!
Nu spune ceva ce nu crezi.
Dar chiar cred asta.
Cu adevărat.
Cred că ar trebui să venim acolo să-ţi prezentăm oferta asta faţă în faţă.
Absolut!
Nu pot face asta, băieţi. Trebuie să ajut un prieten să găsească o pasăre.
Păsările alea afurisite!
Hei, când o să-mi spui ce urmărim?
Mergem la o vânătoare de gâşte sălbatice!
Gâşte cu micuţe picioruşe roz.
Eşti nebun! Ai observat zăpada?
- Gaşca aia este în Scoţia acum. - Aşa ai crede, nu-i aşa?
Dar prietenul meu Jeff Shaw jură că a văzut-o aici ieri.
Doar de curiozitate, ce fumează Jeff Shaw?
Pentru că aş vrea şi eu din marfa aia!
Stai! Stai! Ai auzit asta? Gaşca cu picioare roz. Am auzit-o!
Vino!
Acolo. Acolo.
Se pare că cineva a găsit un loc călduros să-şi petreacă iarna.
- La ce total ai ajuns? - 741!
Asta, prietene, este un sezon foarte mare.
Hei.
Cinci, patru, trei, doi, unu!
La mulţi ani!
Hei, uite cine este aici, omule! Dumnezeule, Ray!
Hei, oameni buni!
Şi niciodată nu m-am gândit
Să luăm o cupă de bunătate
Pentru trecerea timpului
Toată lumea a auzit despre pasăre
Pasăre, pasăre, pasărea este lumea
Alo?
- Sitar. - Da.
Eu doar... Am vrut doar să-ţi spun "La mulţi ani".
La mulţi ani şi ţie. Ce faci?
Ştii, mă uit singură la televizor.
Darren şi cu mine ne-am despărţit.
Îmi pare foarte rău să aud asta.
Tocmai ai făcut dansul victoriei?
Nu. Poate. Da, l-am făcut. Asta am făcut.
Ei bine, nu un dans al victoriei, cât un dans al sărbătoririi.
Ai văzut rezultatele?
Au sosit?
Bine. Am câştigat?
Bostick a văzut 755 de păsări, Brad.
Nu!
755?
Nemernicul naibii! Eu... asta este...
Este şocant.
Ştiu, nu este omeneşte.
Dar tu eşti al doilea! Cât de uimitor este asta?
O slujbă cu program fix şi eşti pe locul doi?
Şi? Tu eşti pe locul trei?
Al patrulea. Ce pot să spun?
Am aşteptat prea mult ca să o fac.
Nu, nu ai făcut asta. Nu spune asta.
Ai fi făcut-o în alt an.
Şi serios, noi am câştigat.
Ce vrei să spui?
Am câştigat, Stu! Nu ştiu cum să spun altfel.
Nu spun doar că nu aş fi ieşit pe locul doi fără tine.
Cu toate că este adevărat.
Adică, nu ştiu, el are mai multe păsări, dar noi avem... mai multe.
Înţelegi ce vreau să spun?
Da, înţeleg.
Mulţumesc, Stu. Ţi-am spus că-ţi mulţumesc?
Hei, pentru ce?
- Felicitări. - Ai grijă de tine, prietene.
Da.
Se pare că-ţi vei petrece weekendul
cu cel de-al doilea cel mai bun privitor de păsări din lume.
Bostick!
Opt săptămâni mai târziu, pasărea colibri cu gâtul roşu
şi-a început din nou migraţia.
Spera că va fi fără evenimente.
Sus în munţii Rockies
preşedintele pensionat de companie urmăreşte păsările cu viitorul preşedinte de companie
care, din fericire, nu ştie încă să numere.
Este o cinteză aurie mascul.
În două luni se va transforma în galben.
Ca să-şi sărbătorească victoria, regele se duce în China.
Doar el ştie preţul pe care l-a plătit
ca să fie cel mai bun privitor de păsări din lume.
Programatorul nord-american călătoreşte pe Coasta Maine.
Deşi încă studiază păsările, în sfârşit, are o altă mare pasiune.
Subtitrarea: Kprice/CAMY/Avocatul31 Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro