Filme Online: www.filme1.do.am Vizionare Placuta!
Cartea lui Eli
Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
La naiba!
Drăguţ.
Ţi-e foame?
Ştii că trebuie să vii să o iei. Nu face pe inabordabilul.
Îţi va plăcea.
E pisică.
Aşa.
Fă loc pentru micul dejun.
Hei?
Te rog...
nu-mi face rău.
Poftim, ia orice doreşti.
Vrei mâncare?
Ia-o.
- N-am să-ţi fac rău. - Da?
Aşa a spus si ultimul tip.
Poţi să mă ajuţi?
Căruciorul s-a stricat.
Nu-l pot repara.
Poate dacă... dacă aş putea,
dar nu pot.
Singurul lucru bun la lipsa de săpun
e că puteţi mirosi de la o depărtare o ambuscadă.
Sunt impresionat.
Acest om...
ne-a mirosit...
de la 10 metri depărtare!
Ce spune asta despre igiena noastră?
Ce ai acolo în rucsacul ăla?
Ce rucsac?
Are o armă.
Rahat. Şi e încărcată?
Niciodată nu sunt...
Nu e aşa, bătrâne?
Deschide rucsacul şi pune-l la pământ frumos şi încet.
Nu pot face asta.
Dă jos nenorocitul ăla de rucsac
şi pune-l jos
sau mori!
Nu mă asculţi?
- Acum da. - Bine.
- Tu mă asculţi? - Da.
Bine.
Mai pune o dată mâna pe mine,
şi nu o vei mai primi înapoi.
Îţi vine să îl crezi pe blestematul ăsta?
Bine, o vom face pe calea grea.
De ce ai făcut asta?
Mi-ai tăiat mâna!
Pentru ce staţi şi vă uitaţi?
Sărută-l!
Ce a spus?
E în şoc.
Cred că a spus "ucideţi-l".
Ţi-am spus că nu o vei primi înapoi.
Da, mi-ai spus.
Cine eşti?
Unde ţi-e apa?
Nu aveau. Voiau s-o ia pe a ta
şi apoi să te mănânce.
E adevărat.
E în cărucior.
Nu o iei?
- Unde mergi? - Vest.
- Pot să vin cu tine? - Nu.
Nu!
Unde crezi că mergi?
Vino aici.
Rămâi pe calea ta.
Nu!
Stai pe calea ta, nu e treaba ta.
- Nu te cunosc. - Nu sunt de pe aici.
Sunt sigur de asta.
Nu vreau probleme.
Bine.
- Sunt doar un client, bine? - Bine.
Îmi pare rău, trebuie să-ţi văd mâinile.
Nu sunt unul din ei.
Bine.
Am să scot ceva din rucsacul meu.
- Ia-ţi degetul de pe trăgaci. - Da.
O, drăguţ, asta e un Phantom 900, omule.
Serios?
N-am mai văzut unul din asta din '90.
Da, îl am din est.
- Mai funcţionează? - Da, dar trebuie încărcat.
- Poţi să faci asta? - Să-l încarci?
Am cabluri.
Nu am nevoie de cablu. Dacă vrei pot să-l încarc...
Dacă ai bani.
Da, dle.
Da, am.
- E Americană. - Da.
Am o grămadă din astea.
Dar beţişoare? Ai ceva beţişoare?
N-am beţişoare. Am ulei de pisică.
- Ulei proaspăt de pisică. - Nu, nu.
E bun, e pentru...
Merge la fel.
Dar jucării? Ai ceva jucării?
Nu, nu mă joc. O, am...
Da. Da, da.
Bine, în regulă.
Am să iau asta, şi astea.
Categoric, sunt ale tale.
Bine, dă-mi câteva ore.
- Am să-l încarc pentru tine. - Mulţumesc.
Poţi să aştepţi acolo, peste drum. E Orpheum.
- Nu, sunt bine. - Barul e pe cale să se deschidă.
Aştept aici.
Nu ai încredere în mine, nu?
- Aştept aici. - Bine.
Carnie, una din echipele de pe drum tocmai a venit în oraş.
Au ceva pentru tine.
- Cărţi? - O întreagă încărcătura.
Spune-le că vreau să-i văd. Chiar acum.
Am făcut bine.
Cea pe care o doreşti, e acolo?
Nu.
Nu înţeleg. Sunt multe cărţi.
Nu trebuie să înţelegi.
Eu înţeleg.
Lasă asta în seama mea şi putem fi prieteni.
Am încredere în tine. O vei găsi.
Aşteaptă.
Am şi asta.
O, ăsta e un cadou.
E şampon.
Du-te să te distrezi. Du-te la femei.
E din partea mea atâta timp cât tu şi băieţi tăi puteţi sta.
Apoi întorceţi-vă pe drum.
Şi îţi vom aduce cartea.
Nu am îndoială de asta.
Trimiţi băieţi afară care nici nu ştiu să citească
să caute o carte?
Nu e de mirare că nu găsesc nimic.
Folosesc uneltele pe care le am.
Sau poate vrei tu să mergi cu ei.
- Dar astea? - Arde-le.
În locul ăsta de peste drum, au apă?
Au, dacă poţi să plăteşti pentru ea.
Aici. Miroase.
Una din echipele de pe drum l-a găsit.
Cine ştie...
poate să fie ultimul şampon de pe planetă.
Şi e tot al tău.
Ţi-au găsit cartea?
Nu.
Străine?
Lasă-mă să văd.
- În regulă, ce să fie? - Apă.
Asta e marfă bună.
Trebuie să vând din raţia mea,
deci nu va fi ieftină.
Astea îţi ajung poate pentru jumate.
Solara!
Ia asta şi umple-o.
Aşteaptă. Ai nevoie de asta.
Te rog, poţi să te mişti?
Mulţumesc.
Era pisica mea.
Frumos specimen.
Am văzut cum ai trântit-o jos de pe bar.
Nu am trântit-o, ci am dat-o la o parte.
Ai ridicat mâna la ea.
Nu se va mai întâmplă. Îţi promit.
Hei Martz, ce zici de încă un rând?
Pisica aia vine aici de doi ani.
Are mai mult drept să fie aici decât tine.
Nu vreau nicio problemă.
Asta e rău pentru că...
Ştiu cine eşti.
Criminal de drumeţi inocenţi de pe drum.
Vei ajunge în iad
pentru lucrurile pe care le-ai făcut. Ştii asta?
E în regulă.
Am să-mi iau lucrurile şi am să plec de aici.
- Bine, frate? - Da.
"Blestemat este acum pământul din pricina ta.
Cu multă trudă să-ţi scoţi hrana din el în toate zilele vieţii tale.
Din pământ aţi fost luaţi şi în ţărâna vă veţi întoarce.
Şi în ţărână ne vom întoarce. "
Stop!
Te rog!
Redridge!
Redridge.
- Şi cine eşti? - Nimeni.
Mă îndoiesc de asta.
Oamenii pe care i-ai ucis în bar,
ei sunt nimeni.
- Dar tu... - Nu are tremurături.
Nu e unul din ei.
Bine, acesta e un oraş civilizat.
Noi nu mâncăm oameni.
Nu vedem prea mulţi oameni de dinainte.
Nu mai vedem.
- Citeşti? - În fiecare zi.
Bravo ţie. Şi eu.
Ştii ce e amuzant?
Cât de bătrâni suntem, oameni ca noi doi,
noi suntem viitorul.
Ce vrei de la mine?
Direct la subiect.
Îmi place asta.
Nu eşti doar educat.
N-am mai văzut pe nimeni să se descurce cum ai făcut-o tu.
Nu ştiu de unde ai învăţat,
dar mi-ar folosi.
E un oraş mic, e doar începutul.
Vreau să mă extind, am nevoie de un expert.
Mi-ar folosi cineva ca tine.
Mulţumesc, dar nu sunt interesat.
Cei care lucrează pentru mine o duc mai bine decât
visează orice muncitor. Întreabă-l pe Redrige.
Întreabă-i pe băieţi, oricare.
Paturi bune, mâncare caldă, femei.
Apă curată.
Ai putea s-o duci mult mai rău, prietene.
Mulţumesc.
Dar trebuie să fiu undeva.
Unde?
Vest.
Nu e nimic în vest.
Mi s-a spus altceva.
Cine ţi-a spus?
Uite cum facem. Rămâi peste noapte.
Încearcă-ne ospitalitatea,
vezi cum îţi place.
Mai vorbim de dimineaţa.
Un sfat, Walker. N-ai de ales.
Întotdeauna ai de ales.
Va fi cineva la uşa ta toată noaptea.
- Dacă ai nevoie de ceva. - N-am nevoie de nimic.
Nu ştii niciodată.
Asta e pentru tine. E apa pentru spălat
şi nişte mâncare. Un desert special.
Complimente din partea casei.
Vreau să iei asta sau să spui ceva, ca să te găsesc.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Mai ai nevoie de ceva?
Nu, mulţumesc.
Ai orbit în război?
M-am născut aşa.
Cred că sunt norocoasă pentru că eram deja obişnuit
când s-a întâmplat.
Mulţumesc pentru mâncare.
Cu plăcere.
Îmi place parfumul tău.
E doar şampon, dar mulţumesc.
Noapte bună.
Nu cred că se va răzgândi până dimineaţa.
Nu va rămâne.
E altfel decât ceilalţi.
Nu îl vei putea determina să facă ce vrei tu.
Cine a spus ceva de mine?
O trimit pe Solara.
Nu poţi face asta.
E timpul să mă folosesc puţin de ea.
Nu... Te rog.
Te rog, nu. Te rog.
Pot intra?
O secundă.
Mi-a adus cineva apa şi mâncare deja.
Am tot ce îmi trebuie.
Eşti sigur?
E multă lumină aici.
- Sunt Solara. - Da.
Mi-ai umplut bidonul jos.
Da. Tu eşti Walker, nu?
Da.
Dacă te gândeşti cum plăteşti să ştii că e din partea casei.
Să plătesc pentru ce?
De ce nu iei loc?
Nu.
Nu, nu pot pleca.
Dacă o fac îmi va răni mama.
- Cine? - Carnegie.
- E tatăl tău? - Nu.
Dar îi aparţinem.
O să dorm pe jos.
Mâine îi poţi spune că ne-am distrat.
Promit să nu îţi cauzez probleme.
Te rog.
Cal la b4.
Tu urmezi.
- Deci... câţi ani ai? - Poftim?
Nu prea am văzut mulţi de vârsta ta să vină pe aici.
Au trecut...
30 de ierni de la fulger.
Nu-mi amintesc.
Îţi aminteşti cum a fost?
- În lumea e dinainte. - Da.
Cum era?
Oamenii aveau mai mult decât le trebuia.
Nu ştiam ce să preţuim.
Aruncăm lucruri pentru care s-ar ucide oamenii între ei acum.
- Serios? - Da.
Ai o carte. Pot să văd?
Nu, nu poţi.
Vreau doar să mă uit la ea.
Nici nu ştiu să citesc, lasă-mă doar să văd, te rog.
Ce ai? E doar o carte.
Nu e doar o carte.
Cum adică?
Nu mai pune întrebări legate de carte, da?
Fără întrebări.
Am o întrebare pentru tine, dacă tot eşti aici.
Poate voi răspunde, poate nu.
De unde iei apa?
Nu-ţi pot spune asta.
Nu-mi poţi spune sau nu ştii?
Ştiu.
Dar dacă nu vorbeşti despre carte,
nici eu nu vorbesc despre apă.
Bine, am o altă întrebare.
Grozav.
Îţi e foame? E multă mâncare acolo.
Mai mult decât pot mânca.
Uite cum facem. O putem împărţi,
cum făceau bătrânii.
- Bine. - Bine?
Stai puţin. Ia loc.
Dă-mi mâinile.
Ce faci?
Ai încredere în mine, dă-mi mâinile.
Închide ochii.
Doamne, îţi mulţumim pentru această masă.
Îţi mulţumim pentru patul cald
un acoperiş deasupra capului în nopţile reci,
ca aceasta.
- A durat prea mult. - E din carte?
Închide ochii.
Îţi mulţumim pentru darul companiei,
în vremuri grele ca acestea.
Amin.
Acum mâncăm?
Acum mâncăm.
Neaţa', Solara.
Cum a fost noaptea? Ai dormit bine?
- Am făcut ce ai spus. - O, bineînţeles că ai făcut,
dar am întrebat: a mers?
- Rămâne? - N-am vorbit mult.
Solara, dragă, mănâncă ceva.
Mamă, dă-mi mâna.
Închide ochii.
Mamă, ai încredere în mine.
Doamne.
Îţi mulţumim pentru mâncare.
Îţi mulţumesc pentru mama mea.
Îţi mulţumim pentru acoperişul de deasupra capului.
Şi...
cred că asta a fost tot pentru moment.
Amin.
Asta e cuvântul pe care îl căutai.
Amin.
Aşa te opreşti.
Ai spus că nu aţi vorbit mult.
Dar aţi citit?
- Te-am întrebat ceva. - Bill, nu.
Ţine-ţi gura.
Opreşte-te!
O răneşti pe mama ta, Solara.
A spus că citeşte în fiecare zi. Aşa e?
Mama ta ar dori să vorbeşti.
Nu ştiu!
Nu ştiu.
Da, bine. Da, a citit.
Ce fel de carte citea?
Nu ştiu, una veche îmbrăcată în piele.
Şi?
Nu ştiu, avea ceva pe copertă.
Spune-mi.
Vreau s-o laşi în pace.
Arată-mi!
Redridge!
Rahat! Am stat treaz toată noaptea.
Unde e?
Nu...
Vreau doar să mă asigur că...
... nu e acid acolo.
Nu contează, scoate astea.
- Scoate-le. - Lasă-mă să mă usuc...
- Hei! - Bine!
Merci. Le poţi spune că eu te-am pus s-o faci.
- Spune. - Tu m-ai pus s-o fac.
E încărcată?
Nu cred că e încărcată.
Un singur mod de a afla.
Uite, am nevoie de cartea aia.
Adică vreau cartea. Şi pe tine.
Dacă mă pui să aleg,
te voi ucide, şi voi lua cartea.
De ce, de ce o vrei?
Am crescut cu ea. Îi cunosc puterea.
Şi dacă o citeşti, vei afla şi tu.
De aceea le-au ars după război.
Doar supravieţuirea este un act de credinţă,
construirea acestui oraş este unul şi mai mare.
Dar ei nu înţeleg asta.
Niciunul nu o face.
Şi nu am cuvintele necesare să îi ajut,
dar această carte le are.
Şi recunosc...
Am fost nevoit să fac lucruri multe multe lucruri,
urăsc să recunosc asta.
Dar dacă am avea acestă carte,
nu ar trebui să o fac.
Îţi imaginezi cât de diferită, cât de dreapta
această mică lume ar fi dacă am avea
cuvintele potrivite pentru credinţa noastră?
Oamenii ar înţelege cu adevărat de ce sunt aici şi ce fac.
Nu ar avea nevoie de alte motivaţii urâte.
Nu e corect să ţii ascunsă acea carte.
E menită să fie împărţită cu ceilalţi.
Menită să fie răspândită.
Nu asta e ce vrei?
Din tot sufletul.
Mereu am crezut că voi găsi un loc,
care va avea nevoie de carte.
Ei bine, încă nu am găsit acel loc.
Îmi place de tipul ăsta.
Împuşcă-l. Te rog.
Ce mai aştepţi?
Doboară-I, la naiba!
Nu-mi place să fiu urmărit.
Vreau să vin cu tine.
- Ba nu vrei - Urăsc locul ăsta.
Atunci schimbă-l.
Mama crede că voi fi în siguranţă cu tine.
Te duc acolo unde ne aprovizionăm cu apă.
Poţi lua atât cât poţi căra.
Adică cât putem căra amândoi.
Carnegie mai ştie despre două izvoare din nord.
Spune că va construi mai multe oraşe.
Cum de ştie de asta?
A fost aici. Când era tânăr.
În lumea de dinainte.
Bănuiesc că toţi ce ştiau de izvor au murit.
Ar trebui să ne grăbim.
Cred că mi-am uitat ochelarii înăuntru.
Te poţi uita pentru mine?
Ce faci?
Eşti aşa de mincinos.
Nu sunt mincinos.
Ai spus că pot veni cu tine,
dacă îţi iei apa.
Nu am spus asta, tu ai spus-o.
În plus, drumul nu e pentru tine.
E mai rău decât crezi.
La revedere, Solara.
Mi-a părut bine să te cunosc, şi vorbesc serios.
- Hei. - Da?
Du-te naiba!
Ţi-ai spălat mâinile astea jegoase?
De două ori, domnule. Cu săpunul dvs.
Adună o echipă, plecăm după ei.
- Pentru o nenorocită de carte. - Nu e o nenorocită de carte.
E o armă!
O armă care ţinteşte direct în inimile
şi minţile celor slabi şi disperaţi.
O să ne dea controlul asupra lor.
Dacă vrem să conducem mai mult decât un oraş,
trebuie să o avem.
Oamenii vor veni de peste tot şi vor face
exact ce le spunem, dacă cuvintele sunt din carte.
S-a mai întâmplat odată, şi se va întâmpla din nou.
Tot de ce avem nevoie e cartea aia.
Atunci eu o vreau pe Solara.
Negociezi cu mine?
Facem o afacere?
Am pierdut foarte mulţi oameni.
Ai nevoie de mine mai mult ca niciodată.
Acum zici că acea carte merită tot deranjul.
Ei bine, cred în tine.
Dar o vreau pe Solara pentru asta.
De ce nu? De ce nu.
Hai să plecăm naibii de aici.
Încotro ne îndreptăm?
Vest.
Bună?
Mă poate ajuta cineva?
Hei, e cineva acolo?
Eşti în regulă?
Da, sunt bine.
Poţi pleca, voi fi bine.
- Lasă-mă să... - Nu! Serios, te rog!
Sunt bine, serios. Am nevoie de un bărbat, care să mă ajute...
Tu. . pleacă.
E în regulă, va dura doar un minut.
Sunt bine. Te rog...
Ajutor!
Da-te jos de pe mine!
Opreşte acolo.
- Ce s-a întâmplat? - Ai auzit asta?
Ce să aud?
Nu te mişca.
Desfă sârmă de pe asta. Înfăşoar-o.
- Ce e aia? - Cina?
E ca şi cum ar fi protejat.
Ca şi cum nimic nu-l poate atinge.
E doar un nenorocit de om.
Dacă pui un glonţ în el va cădea jos ca oricare altul.
Mai este cald.
Nu sunt morţi mai mult de câteva ore.
Nu poate fi departe,
Blestematul
Solara.
Eşti sigur că încă o mai vrei?
Se va întuneca curând.
Nu-l putem urmări noaptea, ne va vedea venind.
Vom trece pe lângă el şi nu vom şti.
Are dreptate.
Sunt pe jos, sunt obosiţi şi trebuie să doarmă.
Vom recupera teren mâine.
Îi vei avea înainte de revărsatul zorilor, Sam.
Asta ar fi bine să fie o garanţie.
Chiar citeşti aceeaşi carte în fiecare zi?
Absolut.
Îmi vei citi ceva şi mie?
Te rog.
" Domnul este Păstorul meu: nu voi duce lipsă de nimic.
El mă paşte în păşuni verzi,
şi mă duce la ape de odihnă;
Îmi înviorează sufletul
şi mă povăţuieşte pe cărări drepte, din pricina
Numelui Său.
Chiar dacă ar fi să umblu prin valea umbrei morţii,
nu mă tem de nici un rău,
căci Tu eşti cu mine. "
- E frumos. - Îţi place?
- Tu ai scris asta? - Da.
- Serios? - Nu.
Asta a fost înainte cu mult timp
ca noi doi să fim aici, asta e sigur.
Ce ai vrut să spui când ai spus că nu e orice carte?
E singura.
Serios?
După război, oamenii şi-au făcut un scop
din a găsi şi distruge tot ce incendiile nu au distrus,
unii oameni au spus că asta e motivul pentru război în primul rând.
Oricum, asta e singura care a supravieţuit.
Cum ai făcut rost de ea?
Ei spun că războiul a făcut o gaură în cer,
probabil că ai auzit poveştile astea.
Da.
Prin gaura din cer, soarele a coborât
şi a ars totul.
Tot şi pe toţi.
Ai avut noroc să te ascunzi într-un loc ca asta.
Majoritatea oamenilor nu au fost norocoşi.
Deci, un an mai târziu am început să ieşim afară
oamenii se plimbau de colo colo, nu ştiam ce să fac
doar încerc să găsesc un loc unde să supravieţuiesc.
Într-o zi am început să aud voci, e greu de explicat.
Dar a fost de parcă veneau din mine.
Dar le auzeam la fel de clar cum te aud pe tine.
Ce au spus vocile?
M- au condus într-un loc unde am găsit cartea.
Îngropată sub nişte moloz.
Vocea mi-a spus să duc cartea către Vest.
Mi-a spus că mi s- a întins o cale,
şi că voi fi ghidat către locul unde cartea
a fi în siguranţă.
Mi-a spus că voi fi protejat
împotriva oricărui lucru care îmi va sta în cale.
Merg în continuu de atunci.
Şi ai făcut toate astea pentru că
o voce din capul tău ţi-a spus să faci asta.
Da.
Ştiu ce am auzit. Ştiu ce aud.
Şi ştiu că nu aş fi reuşit
fără ajutor.
- Ce este? - Prea multe întrebări.
Du-te la culcare, ne trezim devreme mâine.
Ce faci?
Scuze, credeam că dormi.
Nu dormeam. Ce faci?
Vroiam doar să văd cartea.
Nimeni nu pune mâna pe ea în afară de mine, ai înţeles?
- Ai înţeles? - Da, am înţeles.
Devreme ce nici nu ştii să citeşti,
nu ai ce face cu ea.
Da.
Învaţă-mă.
Stai. Stai. Opreşte-te!
Spui că mergi de 30 de ani.
Te-ai gândit vreodată că poate te-ai pierdut?
Nu.
De unde ştii că mergi în direcţia corectă?
Merg după credinţă, nu după vederea.
- Ce înseamnă asta? - Înseamnă că ştii ceva,
chiar dacă nu ştii ceva.
Nu are niciun sens.
Nu trebuie să aibă sens. E credinţa.
E o floare de lumină într-un câmp de întuneric,
care îmi dă puterea să continui, înţelegi?
Asta e din cartea ta?
Nu, e Johnny Cash...
Ce?
Crezi că locuieşte cineva acolo?
Nu ştiu.
Poate e apă.
Stai în spatele meu.
"Accesul interzis. "
Ciudat.
Cine eşti?
Călători, atât. Nu vrem să vă facem rău.
Accesul interzis. N-aţi citit semnul?
Ne pare rău, nu l-am văzut.
- Ce căutaţi? - Noi doar...
Nu căutam nimic.
Ne pare rău, dacă ne permiteţi,
ne vedem de drum.
George, uită-te la ei.
Unul dintre ei este doar o fată.
Vechea poveste. Am mai auzit-o de 100 de ori.
Avem aşa puţini vizitatori zilele astea,
George e foarte suspicios.
Sunt Martha.
Doriţi nişte ceai?
Nişte muzică? E aşa liniştitoare.
George!
Poţi să-mi suni clopoţelul.
Cum ţi-ar plăcea?
Poţi să-mi suni clopoţelul.
- E bine? - Bine, bine.
Bun.
E uimitor că aţi supravieţuit
aici singuri.
George e foarte priceput.
A lucrat mult aici,
a făcut locul ăsta sigur.
Poate că suntem bătrâni, dar ne descurcăm.
Au încercat mai mulţi
să ne ia acest loc, nu-i aşa George?
Da, aşa e.
Vreau să-ţi arăt ceva, vino.
Nu, George. Nu acum.
Haide!
- Astea sunt... ? - Morminte? Sigur.
Ar fi necivilizat să nu-i îngropăm.
Pe lângă asta, e bine şi pentru pământ.
Haide înăuntru.
S- ar putea să fiu în stare să fac câteva sandvişuri.
Ei bine, mulţumesc. Mulţumesc mult.
- Trebuie să plecăm acum. - I-au omorât pe aceşti oameni.
Nu numai că i-au ucis. I-au mâncat.
- Le tremură mâinile. - Prea multă carne umană.
Să mergem.
Am găsit nişte carne. Sper să-ţi fie foame.
Nu. Nu, mersi.
- Ei bine, trebuie să plecăm. - Aşa de curând?
Mă tem că da.
Sunteţi siguri că nu vreţi să rămâneţi?
Sunt foarte sigur. Lasă arma jos.
Scuze. Ia asta. Deschide-ne usa, te rog.
- Mersi pentru ceai. - Mulţumesc mult.
Treci înapoi în casă.
George, ce se întâmplă?
O întreagă companie de degeneraţi înarmaţi, asta se întâmplă,
Şi i-au condus direct la noi.
Şi am scos tacâmurile din China.
La naiba cu China.
Mai ai alte arme?
Arme? Îţi arăt eu nişte arme.
- Ştii să le foloseşti? - Bineînţeles.
Haide.
Ştim că eşti acolo.
Ieşi de acolo şi nimeni nu va avea de suferit.
O să vă uşurez lucrurile.
Trimite-o pe Solara cu cartea.
Ce vrei să faci?
La dracu', ştiu ce fac.
Aşteaptă, aşteaptă.
Nu o să iasă afară.
Rahat! Jos! Toată lumea jos!
Îţi aminteşti de vocea pe care ai auzit-o?
A spus ceva despre asta?
O să trecem peste asta. Amândoi.
Şi noi?
Ne-a menţionat şi de voi.
Încetaţi focul!
Încetaţi focul.
Martha!
Pe partea cealaltă! Pe partea cealaltă!
Bastarzii naibii.
Opreşte focul!
- Ce fac? - Nimic bun.
Unde e cartea?
Verifică-i rucsacul.
Nu e aici.
E ultima ta şansă. Ori mi-o dai,
sau jur că te îngrop chiar acolo unde stai.
Fiu de... Să mai încercăm încă o dată.
- Carnegie! - Ce?
Acum, unde-i cartea?
Dă-i cartea, te rog.
Nu-i spune nimic.
Este în casă, în spatele televizorului.
- Verifică televizorul. - Ce?
Cred că faci mişto de mine. Du-te tu!
Du-te!
Cere şi vei primi.
Dumnezeu e bun, nu-i aşa?
Tot timpul.
Nu chiar tot timpul.
Nu!
Vezi? Ce ţi-am spus eu?
E doar un om.
Nu! Lasă-l în pace.
Unde-i protecţia ta acum?
Aud?
Roagă-te pentru mine.
Bine?
Vorbesc serios.
Rahat.
Înapoi.
Haide. Haide!
Avem destul combustibil să ne întoarcem,
Vrei să mergem după ea?
Nu.
- Unde te duci? - Mă duc în vest.
Trebuie să mă duc în vest.
Hei.
- Îmi pare rău. - Pentru ce?
Asta... asta e din vina mea.
- Nu, nu e. - Ba da, este...
Dacă nu veneam cu tine, nimic din toate acestea
nu s-ar fi întâmplat.
Nu este vina ta.
Am făcut ceea ce-a trebuit.
Nu credeam că ceva te va face
să le dai cartea.
Ştii. . ani de zile a fost în posesia mea,
citind-o în fiecare zi.
Am fost atât de concentrat să o ţin în siguranţă,
încât am uitat să trăiesc aşa cum am învăţat din ea.
Da? Cum aşa?
Doar...
Trebuie să faci mai mult pentru alţii, decât pentru tine.
E tot ce mi-a rămas...
Simţi mirosul?
- Ce anume? - Din aer. Sare.
Ne apropiem de ocean.
Asta este.
Cheamă-l pe inginer.
E destul de aproape.
Cu ce treburi eşti aici?
Numele meu este Eli.
Am o biblie King James în posesia mea.
Rămâi acolo unde eşti. Să nu încerci să
faci mişcări bruşte sau deschidem focul.
Ai grijă cu asta. Mulţumesc.
Ai grijă.
Aşteaptă.
Ne ocupăm cu asta de ceva vreme.
- Zici că e un muzeu. - E mai mult de atât.
Aici ne vom începe nouă viaţă.
Avem o maşină de tipărit,
care va fi operaţională cât mai curând.
O să-i învăţăm pe oameni despre
lumea ce-au pierdut-o.
O să-i ajutăm să o reconstruiască.
Uite. Shakespear. Britannica.
Lipsesc doar câteva volume.
Avem volume întregi cu înregistrări de-ale lui Mozart,
şi Wagner. Calitatea lor e excelentă.
Însă n-am avut niciodată o Biblie. Ei bine, până acum.
Pot întreba în ce condiţie este?
Un pic bătută, dar îşi va face treaba.
Crezi că aş putea să o văd?
Da, poţi.
- Asta e. E deschisă. - Bine.
Ai ceva pe care să scriem?
Îmi poţi aduce nişte foi, te rog?
Cât mai multe.
Un întreg top.
Nu se poate.
Este imposibil.
Nu se poate!
Fii foarte atent
şi scrie tot ce-ţi spun.
Exact ce îţi spun.
Prima carte a lui Moise, numită Geneza.
Capitolul 1, versetul 1:
"La început Dumnezeu a făcut cerurile
şi apoi pământul. "
Versetul 2:
"Pământul era pustiu şi gol;
peste faţa adâncului de ape era întuneric
Şi Duhul lui Dumnezeu se mişca
pe deasupra apelor. "
Versetul 3:
Dumnezeu a zis: "Să fie lumină!"
şi a fost lumina. "
Unde este Solara?
Afară. E alegerea ei.
Am încercat să o aduc înapoi. A refuzat.
Ce-ai făcut când te-a refuzat?
Citeşte.
Ce-ai făcut cu fiica mea?
Citeşte!
Ce-ai făcut cu fata mea?
Scuze.
A trecut prea mult timp. Nu-mi mai amintesc.
- Trebuie. - Trebuie? Serios?
Trebuie. Te rog.
- Piciorul tău. - Nu mă mai doare.
Pot mirosi.
Ai muncit aşa de mult pentru acea carte.
Ai sacrificat atât de mulţi oameni.
Mai mult decât ai cruţat.
Şi acum, toţi acei oameni, care se temeau
să-ţi rostească numele, sunt jos
distrugându-ţi barul. Ştiai asta?
Nu e nimeni să-i oprească.
Şi tu ai febră.
Nu-mi pot imagina cum este
să ai ceva aşa de aproape, şi de asemenea
poate fi la un milion de mile distanţă.
Opreşte-te!
Mă părăseşti? Claudia?
Claudia?
Claudia!
Dumnezeul meu, îţi mulţumesc că mi-ai dat puterea
şi convingerea de a termina însărcinarea
pe care mi-ai încredinţat-o.
Îţi mulţumesc că m-ai ghidat drept şi adevărat,
printre multele obstacole din calea mea.
Şi pentru că m-ai ţinut ferm când totul din jurul meu
părea pierdut.
Îţi mulţumesc pentru protecţie
şi pentru nenumăratele semne din timpul călătoriei.
Îţi mulţumesc pentru orice bine, pe care l-am înfăptuit,
Îmi pare rău pentru cele rele.
Nu trebuie să pleci, ştii asta. Eşti binevenită să rămâi aici.
Eşti în deplină siguranţă.
Mulţumesc.
Dar e ceva ce trebuie să fac.
Unde te vei duce?
Acasă.
Mulţumesc pentru prietenul pe care mi l-ai dăruit.
Te rog, ai grijă de ea, aşa cum ai avut de mine.
Îţi mulţumesc că într-un final mi-ai permis să mă odihnesc.
Sunt foarte obosit.
Dar acum mă voi duce la locul meu de odihnă.
Ştiind că am făcut numai bine în timpul petrecut
pe acest pământ.
SFÂNTA BIBLIE Noua varianta King James
Am luptat bine. Am terminat cursa.
Mi-am păstrat credinţa.
Filme Online: www.filme1.do.am Vizionare Placuta!
Best watched using Open Subtitles MKV Player