Există două tipuri de oameni în lume când simplifici totul.
Îi avem pe cei ce vorbesc şi îi avem pe cei ce fac.
Cei mai mulţi oameni sunt doar vorbitori. Şi tot ce fac este să vorbească.
Dar când s-a spus tot ce e de spus, cei ce fac sunt cei care schimbă lumea.
Şi când ei fac asta, ne schimbă pe noi. De aceea nu îi uităm niciodată.
Deci, tu de care eşti?
Doar vorbeşti
sau pui piciorul în prag şi faci ceva?
Pentru că, ai încredere în mine, restul e doar vorbărie de cafenea.
Se spune că liniştea şi pacea sunt inamicii memoriei.
Aşa a şi fost pentru băieţii mei.
De ceva timp încoace, trecutul li s-a părut ca un vis,
înceţoşat şi uzat.
lar apoi, brusc, ca şi cum nici o zi nu trecuse,
se întorsese.
Puteam s-o văd în ochii lor.
Puteam s-o simt, intens în prezenţa lor.
Ceva îi chema înapoi.
S-a întâmplat ceva.
Nu! Opreşte-te! Opreşte-te, opreşte-te!
Te rog, opreşte-te! Doamne! Te rog! Te rog!
Doamne, nu...
Un preot?
I-au spus numele?
Nu, dar am dat câteva telefoane. Încă mai am prieteni în episcopia de acolo.
McKinney. Părintele Douglas McKinney.
- ÎI cunoşteaţi? - Ştiam despre el. Toată lumea ştia.
Este un om bun. Pensiuni pentru tineret, cantine.
Ajungea chiar şi în ziare câteodată.
Uitaţi, băieţi, cred că cel mai bine e să fiţi pe fază
cât încercăm noi să ne dăm seama ce naiba se întâmplă.
Nu ai de gând măcar să încerci să-i împiedici să facă asta?
Din câte ştim noi, poate fi cineva care încearcă doar să scape cu o crimă.
Da.
Doar că sunt o mie de moduri mai simple de a face asta.
Crede-mă.
Cineva încearcă să-i scoată la lumină.
Omori un preot, într-o biserică, şi faci să arate ca şi cum ar fi fost ei.
Îi aduci înapoi cu o răzbunare.
Cineva crede că e destul de isteţ.
- E o singură problemă cu acest mic plan. - Care-i aia?
A funcţionat.
Ce intenţionaţi să faceţi, mai exact?
Până la ultimul nenorocit care a avut orice de a face cu asta.
Nu există informaţii noi în legătură cu victima găsită ucisă
în această dimineaţă înăuntrul Bisericii Sfinţilor.
După cum puteţi vedea, dimensiunea mulţimii de aici a crescut considerabil
după ce a fost confirmată ritualizarea cadavrului cu monede puse pe ochi.
Mulţi îşi amintesc acest lucru drept hidoasa carte de vizită
a productivilor ucigaşi justiţiari cunoscuţi sub numele de "Sfinţii",
care au comis o serie de crime, aici în Boston.
O violenţă care s-a încheiat acum opt ani, când Sfinţii au intrat într-un tribunal
şi I-au executat pe naşul mafiei, Papa Joe Yakavetta,
în faţa unei săli de şedinţe plină de martori îngroziţi,
iar apoi au dispărut pur şi simplu, fără urmă.
Cum poliţia încă nu a confirmat posibila implicare a Sfinţilor,
ameninţătoarea întrebare pluteşte apăsător în aer:
"S-au întors?"
Nu trebuie să ne pierdem cumpătul.
Probabil că nici nu sunt ei.
Bineînţeles că nu-s ei. De fapt nici nu contează, nu?
Scheletele noastre au ieşit afară urlând.
- Am dat de dracu! - N-am dat de dracu!
Cu siguranţă am dat de dracu! şi nu terminaţi oarecum, ci regulaţi
cu o sculă de elefant în fund, fără scăpare
- legea junglei - Nu e momentul să intri în panică!
Nu sunt de acord! E momentul perfect să intru în panică. Suntem complici.
- Nu spune asta! - Ba am s-o spun.
- Ce urât vorbeşti, Greenly. - Calmaţi-vă amândoi. Calmaţi-vă.
Tăceţi dracu din gură!
Ajunge în zece minute.
Mulţumesc, Seamus.
A venit timpul. Cum facem cu asta?
Agenţilor federali le place să folosească tehnica "dezbină şi cucereşte".
Ne impunem în faţa ei. Rămânem împreună în asta.
- De acord? - De acord.
Suntem un zid de cărămidă.
Hai s-o zăpăcim pe căţeaua asta.
Eunice Bloom. Încântată.
Tu trebuie să fii Greenly.
Smecker a spus întotdeauna că tu eşti cel amuzant.
Ei bine, amuzant ca "ha-ha" oricum,
nu amuzant ca "homosexual" că sigur nu-s.
Ce încercăm noi să ne dăm seama, cu tot respectul, Agent Bloom...
- "Special. " - Pardon?
Vezi tu, există un "special" înaintea "agentului" meu.
Dacă ne vom adresa formal unul altuia, aş aprecia dacă I-ai strecura pe acolo,
pentru că mă face să mă simt specială.
Desigur, speram să fim mai personali.
De fapt, vă invit să-mi spuneţi Eunice, şi poate eu...
Bine, Eunice.
Eu nu văd nici măcar de ce dracu sistemul federal este implicat.
"Dracu"? Asta nu-i o situaţie de "dracu", nu?
Adică, pot să înţeleg un "blestemată" sau două, dar de ce să sărim direct la...
Care este interesul federalilor în asta?
Interesul lor, detective, este capturarea oamenilor responsabili
pentru uciderea a 22 dintre cei mai buni infractori ai Bostonului.
Puteau să trimită pe oricine. M-au trimis pe mine. Tu de ce crezi?
Ei bine, din moment ce am spart deja gheaţa cu "dracu",
dă-mi voie să fiu directă.
Pentru că sunt al dracului de deşteaptă
şi îi fac pe oamenii deştepţi să se simtă ca şi cum ar fi retardaţi.
- Nenorociţilor! Pe care îl vreţi? - Eu primul, omule, eu!
Rupe-i capu'!
Nenorocitul ăla de-acolo!
Gata! Casa s-a închis, nenorociţilor!
De ce are mâinile încătuşate?
Romeo este foarte rapid, frate.
Zice că Francezul nici nu o să-I atingă.
Dar nu poate să riposteze.
Ăsta e pariul.
Trebuie să reziste cinci minute.
- Cincizeci pe mexican. - Cincizeci pe mexican.
Niciodată să nu te baţi cu un mexican, Pierre.
Kilogram cu kilogram, cei mai duri nenorociţi de pe Pământ!
Aşa da!
Ştii de ce? Ne place durerea, Pierre.
Hai, hai, hai! Haide, Haide!
Gândeşte-te, omule. Sosul Tabasco?
Ce fel de oameni nebuni ar inventa rahatul ăla?
Daţi-vă naiba la o parte!
Târfă.
Hai, nu te speria. Gândeşte-te, eu nu te pot lovi.
Nu am să te lovesc!
Am găsit o lacună, fraiere! Trebuia să fiu avocat.
Mulţumesc!
Rahat!
Te rog, opreşte-te! Doamne! Te rog!
Te rog! Dumnezeule! Doamne!
Nu au fost ei, dar sunt sigură ca voi ştiaţi asta deja.
Toate victimele lor erau criminali. Evident, nu e cazul aici.
Deci, nu au fost ei,
ceea ce face din asta o problema locală şi cade sub autoritatea noastră.
Aşa că, cu tot respectul, ne vedem mai târziu, agent special Bloom.
"Cu tot respectul. " Urăsc când lumea spune asta,
pentru că este inevitabil urmată de o remarcă necuviincioasă.
Uite, lasă-mă să-ţi dau un exemplu.
Cu tot respectul, detective,
această problemă va fi sub autoritatea
cui spun eu că va fi.
- Nenoro... - Hai să...
Ce poţi să ne spui despre ucigaşi?
"Ucigaş". Singular.
Şi pot să vă spun...
Cum să spun asta cât mai delicat? E un mic nenorocit scund.
Un tip. Pitic. Am înţeles.
Lăsaţi-mă să vă arăt despre ce vorbesc.
Detectiv Greenly,
tu eşti victima.
David. Poţi să-mi spui David.
Foarte bine, David.
Poziţia tipică a Sfinţilor, Hotelul Copley Plaza acum opt ani.
Doi bărbaţi de înălţime identică I-au pus pe Yuri Petrova în genunchi
şi fiecare I-a împuşcat în ceafă.
Căci puterea a coborât din mâna Ta.
Privirea în faţă, David.
Poziţia victimei şi unghiurile produse de poziţia ucigaşului
au creat un scenariu unic.
Gloanţele s-au intersectat în craniu şi au ieşi prin ochi.
Aici, nu s-a întâmplat asta. Gloanţele au urmat o traiectorie dreaptă
prin ceafa victimei şi afară prin faţă,
ceea ce se întâmplă când...
Un tip ţine două pistoale îndreptate spre capul tău.
Un tip.
Dar ai spus că era foarte scund.
S-a stabilit mai târziu că Sfinţii au 1, 80 m.
Gloanţele au ieşit prin ochii lui Petrova.
Aici, au ieşit prin obraz, şapte, zece cm sub ochi.
Asta îl face de 1, 67 m. Nu e neobişnuit de scund.
Ucigaşul pretindea că vrea să facă o spovedanie târziu în noapte.
Odată ce victima a intrat în cabină, ucigaşul I-a izolat. Fără scăpare.
Piticul iese din separeu, loveşte uşa de la cabina preotului,
lăsând o urmă în formă de semilună,
ceea ce ne spune că acest cowboy purta cizme cu călcâiul accentuat.
I-a dat câţiva centimetri.
Căutăm un 1, 62 m, domnilor.
- Este foarte scund. - Al naibii de scund.
Presupunerile în legătură cu posibila implicare a Sfinţilor
în asasinarea Părintelui Douglas McKinney continuă să fiarbă.
De fapt, au împărţit publicul pe jumătate.
Vărul meu a fost acolo. A văzut cadavrul. Avea mâinile încrucişate pe piept.
Ei au fost.
- Nu au fost ei. - Ştii, poate preotul a făcut ceva.
Dacă avea monede pe ochi, ei au făcut-o.
- Nu ei au făcut-o. - Nu au fost ei.
- Eşti în direct. - Da, în sfârşit frate.
Tipul ăsta a fost acuzat anul trecut pentru că a ordonat uciderea a 22 de oameni.
Şi a scăpat cu faţa curată. Rahat cu ochi!
Adevărat, Boston-ul a fost sub teroarea acestui ucigaş de ani de zile.
Unde sunt avocaţii?
De ce nu pot să facă ceva cu Concezio Yakavetta?
Nu pot să cred că niciunul dintre noi nu a fost consultat în legătură cu asta!
Lipsă de respect!
Nu am fi aprobat niciodată aşa ceva. Un preot! Este blasfemie!
Nu suntem catolici? Pentru numele lui Dumnezeu!
Şi pentru ce? Răzbunare? Nu iese nici o afacere din asta, Concezio.
Poliţiştii. Ar putea fi călare pe noi.
Lasă-i pe poliţişti. Cum rămâne cu nenorociţii ăştia de Sfinţi?
Tipii ăştia plecaseră de mult,
şi acum tu încerci să aduci diavolul înapoi în pragul nostru?
Acum opt ani,
justiţiarii ăştia nenorociţi I-au pus pe tatăl meu în genunchi
şi I-au executat
în public.
Tata, o rudă de sânge şi un binefăcător al vostru.
Credeţi că nu ştiu că fiecare dintre voi
s-a trezit noaptea transpirat în aceşti opt ani?
Bulangii ăştia ne-au tras-o ca-n închisoare!
În cur!
Şi apoi şi-au şters sculele pe perdelele bunicii noastre!
Şi noi am trăit în frică şi tăcere de atunci.
Nu vorbim despre asta.
Victimele violurilor rareori fac asta.
Concezio are dreptate. Prefăcându-te că nu ai o problemă
nu rezolvi nimic.
Hai să stăm un moment
şi să ne uităm la fe-ridicola...
Feri... Feri... Feri...
Fericita.
situaţie în care ne aflăm.
Există o şansă al naibii de bună ca aceşti Sfinţi să apară.
Şi de data asta, nu ne vor prinde cu pantalonii în vine.
De data asta, ne ocupăm de ei într-un mod "pro-activios", ei?
Si nu uitaţi de cei mai buni ai Bostonului.
Cu a doua lor şansă
au toate motivele din lume să dea tot ce au mai bun.
lar în ceea ce-i priveşte pe fanii îndrăgostiţi ai Sfinţilor,
să-i ia dracu!
Ghinion.
Cum ar putea să ne recunoască?
Nu-ţi aminteşti schiţele alea nenorocite de pe canalul de ştiri?
- Rahat, aşa e. - La naiba.
Ştii, de fiecare dată când vezi portretele alea la TV.
şi îl prind pe tip, nu arată niciodată ca el.
- Dar al nostru... - Ăsta ne e norocul, corect?
ÎI avem pe nenorocitul de Leonardo da Vinci ca desenator de portrete-robot.
Şi acum două zile, arătam ca lisus Hristos.
- Pentru ce naiba ne-am tuns? - Da, ai dreptate.
Nu ştiu, părea lucrul corect în momentul ăla, totuşi, nu?
- Poate ar trebui să ne vopsim. - Poftim?
În filme ca "Fugarul", întotdeauna îşi vopsesc părul.
E camuflaj.
Ce culoare I-ai vopsi?
Mai deschisă, presupun.
- Vrei să spui blond? - Nu asta am zis.
Ca un surfer californian.
- Nu asta vreau să spun. - Ca un homo, homo, homo,
- blond ca un homo. - Te avertizez!
- "Rămâi auriu, poneiule!" - Te avertizez!
- "Rămâi auriu... " - Să te ia naiba!
Curva dracului!
lisuse!
- Eram nervos! - Rahat!
Ce nebun...
- Ştiu cine sunteţi. Voi sunteţi... - Taci!
E super-tare, omule!
Eu sunt din Boston şi vă iubesc fraţilor. La naiba, toată lumea vă iubeşte.
Poate pot să vin şi eu cu voi. Ştiţi, să condimentez puţin situaţia.
E adevărat că voi spuneţi o rugăciune înainte să curăţaţi pe careva?
Şi un strigăt teribil a răsunat prin tot Raiul.
lar mâna înspăimântătoare a Domnului a lovit Pământul.
Şi precum Atotputernicul Dumnezeu te-a creat,
acum te cheamă acasă!
Sună ocupat. Va trebui să ne suni înapoi.
Hai să bem ceva în timp ce aştepţi.
- Cred că a făcut puţin pe el. - Nu e amuzant!
Mi-a ieşit pe nas.
Mulţumesc, lisuse. Credeam că am spălat putina.
Nu.
Am conexiuni peste tot prin oraş, omule.
Romeo agaţă ca un camion de remorcare.
- Nu. - De ce?
Nu trebuie să-ţi dăm ţie motive. Uită despre asta.
Asta pentru că sunt mexican, nu-i aşa?
Cum îndrăzneşti, domnule, să insinuezi aşa ceva?
Faptul că eşti un biet unsuros, nu are nici o legătură.
Bine, te las să te bucuri de asta, dar, pot să fac asta.
Nu e operaţie pe rachete.
Voi îi găsiţi pe tipii răi care fac lucruri rele şi îi omorâţi, corect?
Ei bine, de fapt nu e atât de simplu.
- Ba da, este. - Presupun că ai dreptate.
Speram să fim puţin mai artistici în legătură cu asta, cred.
Da? Ei bine, nu sunteţi.
Acum, ce plănuiţi să faceţi când ajungeţi pe pământ american?
Nu prea avem încă, ştii tu, un plan exact, complet.
De fapt nu I-am gândit pe tot, aşa cum e.
Aşa cum e. Nu e dezvoltat în întregime.
Voi doi, scule de elf ce sunteţi, trebuie să vă relaxaţi,
să sorbiţi din nişte Pellegrino şi să-I lăsaţi pe manager să se ocupe cu detaliile.
Şi aţi face bine să aveţi insigna mea de Cercetaş pregătită.
Pentru că dacă vreţi să-i trageţi lu' Yakavetta un şut în bijuterii,
şi să se trezească cu un cap de cal în pat,
Romeo are un as în gaură pentru voi.
Şi asta e tot ce a scris ea. Totul ne îndreaptă în aceeaşi direcţie.
leşi.
Uite, eu am blocat accesul mass-mediei la lucrul ăsta.
Jumătate din New England crede că Sfinţii I-au rezolvat pe preot,
iar cealaltă jumătate crede că sunt nevinovaţi.
Este un butoi cu praf de puşcă.
Şi vorbim despre arme anti-revolte la meciul cu Celtic.
Acum, pot să-i curăţ de crima asta şi să scot stresul din toată treaba asta.
Dă-mi un singur motiv pentru care nu ar trebui să fac totul public.
Mergi cu mine, Căpitane. Să vorbim.
Nu-i a bună.
Îi vânează pe băieţi tare de tot.
Vagaboanda asta care încearcă să promoveze o să ne bage pe toţi la răcoare.
- Nu se putea să meargă mai rău de atât. - Calmează-te.
Calm? Să ne calmăm? Ştii că or să ne arunce la Hoag.
Am băgat jumătate dintre obsedaţii ăia de sex acolo.
Sper că vă plac sandwich-urile de sculă,
pentru că le vom mânca la micul dejun, prânz şi cină!
Bine, eu înţeleg că ai o datorie de îndeplinit, Căpitane.
Dar ucigaşul ăsta cât palma este singurul lucru
care îl plasează pe Yakavetta fix în mijlocul acţiunii.
Şi dacă Concezio doar miroase că îl avem în vizor,
plantează un glonţ în capul lui Napoleon,
îl aruncă pe fundul oceanului şi merge mai departe.
Este necesar să-I găsim pe piticul ăsta.
Ai spus nişte rahaturi tâmpite la vremea ta dar asta... eu... ştii, asta...
Ce? Cu toţii "presupunem" că Smecker nu i-a spus.
"Ah, da, apropo, eu şi trei detectivi din Boston
suntem complici la crimă. Dă-mi şi mie oţetul. "
Poate Smecker a fost multe lucruri, dar a fost un tip vertical.
- Şi noi am făcut un jurământ. Noi patru! - Da!
- Bine! Doar mă gândeam. - Ei bine, nu face asta.
- Nu eşti bun la asta. - Du-te dracu!
Eşti prost ca un toc de pantof,
ştii asta, o sugi?
lisuse Hristoase! Uite ce-i! Trebuie să ne gândim la ce o să facem noi
când apar băieţii şi încep să facă ce fac ei cel mai bine.
Pentru că atunci vor începe lucrurile să o ia razna!
Dar toată lumea presupune că băieţii vor apărea.
Nu avem cum să ştim asta cu siguranţă.
Da, asta chiar s-ar putea întâmpla.
Ar putea să nu se întoarcă.
În ce lume de vis aţi alunecat?
Îi cunoaştem pe băieţi.
Este vreo parte din voi care crede că or să lase asta să le scape?
Credeţi-mă pe cuvânt.
Ori sunt pe drum, ori sunt deja aici.
Parcă ai spus că maşina ta e de neobservat.
Da, dar mie nu îmi plac cuvintele care conţin "biet" în mijloc.
În plus, este unde trăiesc eu.
Da? Unde-i asta? Oraşul Margarita?
Hei, provin dintr-un popor colorat.
Pe deasupra, tu nu ai recunoaşte stilul nici dacă şi-ar ridica un cort în curul tău.
Timpul pentru asul din gaură.
Au fost o grămadă de zvonuri cum că Yakavetta se încurcă cu nişte chinezi.
Asta este mica "cocainărie" a lui Yaka.
Bine, iată planul.
Apoi o tulim afară, mergem la Doc pentru un shot de whisky,
şi ajungem acasă la timp pentru nişte taco.
Asta facem.
- Ce? - Păi, planul ăsta...
- Ce naiba nu-i în regulă cu planul? - E...
E genial. Pot chiar să şi conduc un stivuitor.
- Am permisul pentru clasa D şi totul. - Ăsta-i spiritul!
O să am nevoie de un pistol.
- Las-o baltă. - Las-o baltă.
Ce naiba, omule? Şi eu sunt în rahatul ăsta. Lucrez aici!
- Bine. - La dracu!
Uite ce trebuie să faci.
O să te consideri un nenorocit de angajament până îţi spunem noi altfel.
Pot să mă consider şi gagica ta?
Asta-i ce primeşti. Ai vreo problemă?
E bine.
Sunt cu ochii pe tine.
Mă-nţelegi? Acum, ascunde rahatul ăla.
Nu-ţi face griji, Romeo. Rahatul ăla, îţi formează caracterul.
Da, caracterul unei mici curve.
Hei, asta-i neprofesional.
Deci, ce părere ai?
Cred că Yakavetta a ucis un om bun doar ca să ne trimită nouă un mesaj.
Păi, hai să-i trimitem şi noi un răspuns.
Conducând
noapte
dreptate
Şi ceva ce rimează cu "luminozitate".
- De ce? - Nu ştiu.
Nu sunt ei.
Ei sunt.
Un înţelept mi-a spus odată:
"Când acţiunile unui om sunt strâns legate de o credinţă de nezdruncinat,
cel mai mare coşmar al cuiva devine brusc, realitatea îngrozitoare. "
Nu era nevoie să mă pocneşti în craniu!
Scuze, avem un plan în desfăşurare aici.
Practic, trebuia să te fac knock-out.
Dar mi-au dat pistolul ăsta mic de homo, vezi, şi greutatea nu e chiar...
lisuse, ăla-i un pistol?
Şi de ce nu I-ai îndreptat spre mine şi să-mi spui "dispari"?
- Dispari! Pleacă naiba de-aici! Acum! - S-a făcut!
Hei, băieţi, hai să nu lăsăm acest mic incident să intervină între...
Taci şi treci înapoi la volan!
- Doamne! - Ei bine,
măcar planul tău a început bine. - Du-te şi te-mpuşcă.
Rahat!
Asta-i heroină.
- Tu de unde naiba ştii? - Să te ia naiba. Eu ştiu lucruri.
Care-i simbolismul aici?
- Simbolism? - Da. Ce simbolizează asta?
Păi, simbolizează o mare încurcătură.
Acest plan s-a năruit.
O mare parte din el n-are niciun sens, atunci de ce ca un întreg are sens.
- Christ, ce naiba se întâmplă? - Nu ştiu. Aşteaptă!
Pentru Dumnezeu.
Bine, bine.
Christ, nu poate să vadă unde merge!
La naiba! Întoarce la stânga acum! Spune-i!
- la-o la stânga! la-o la stânga! - Ce?
- Pe acolo! la-o pe acolo! - Stânga? La naiba!
Nu-mi vine să cred că te-am lăsat să-mi vorbeşti. Prost plan.
Totul este în desfăşurare. Lar atitudinea ta negativă nu ajută pe nimeni!
- Ce? Ce naiba? Atitudine negativă?
- Atitudinea mea negativă? - Da, atitudinea ta negativă!
Trebuie să vezi rezultatul final! Trebuie să transpui în realitate! Crede!
Trebuie să crezi!
Sunt aproape să cred că o să-ţi dau un pumn drept în curul tău nenorocit!
Ce-ai să faci?
- Nu un credincios! - Asta-i altceva,
- nu te pune cu mine, pentru că sunt chiar acolo!
Trebuie să crezi!
Târfa asta este rapidă!
Aşteaptă.
- Aşteaptă. Aşteaptă, aşteaptă, stai aşa. - Sus-jos!
Rahat!
Băieţi, cred că în orăşelul nostru, lucrurile
devin cam biblice.
Aşteaptă, aşteaptă, aşteaptă, aşteaptă, aşteaptă!
Şi păstori noi vom fi, pentru Tine, Doamne, pentru Tine.
Puterea care coboară din mâna Ta,
pe care picioarele noastre ar putea-o duce la porunca Ta.
Vom curge ca un râu către Tine şi înţesat cu suflete întotdeauna va fi.
În timp ce cei răi sunt afurisiţi,
cheamă-mă înconjurat de Sfinţii Tăi.
Balistica tocmai s-a reactivat.
A. 22? Cred că glumeşti. Asta-i ca şi cum ai pune un cuţit împotriva
unei arme de foc.
Da, sau un pistol mic împotriva unuia mai mare.
Nu ştiu.
Balistica vede trei trăgători, şi acesta este unul dintre ei.
Mi-e greu să cred că unul din cei trei cei mai mai periculoşi oameni de planetă
tocmai a fost împuşcat.
Poate că am înţeles greşit. Preoţia a fost un paravan, nu-i aşa?
Da, poate că cineva încearcă să elimine competiţia?
Da.
Nu, domnule, ei sunt.
lată-I că vine.
- Doc! - Doc!
Băieţi!
Eşti ca o gură de oxigen. Vino aici cu aia. Repede.
Scoate-o de la rece. Haide.
Isuse, Marie şi losif! Am văzut canalul de ştiri.
- Băieţi sunteţi bine? - Sună a închisoare irlandeză, Doc.
- Este târziu pentru a trage? - Domnul mi-a spus că o să veniţi.
"Doc", mi-a zis. "Vor veni". Şi a trebuit să fiu pregătit.
Şi am. Am totul...
Totul e gata.
Acesta este mexicanul nostru.
Mă bucur să te întâlnesc flăcăule. Ei mă numesc... Fut! Cur!
Ce mai faci Fut Cur? Eu sunt Romeo.
Asta era o bodegă în anii "40. O folosesc ca depozit acum.
- Sfinte Sisoe! - Sfinte Sisoe!
- Asta-i super! - Nimeni nu ştie locul ăsta. Vei fi în siguranţă.
Poţi să intri şi să ieşi pe scara de incendiu.
Ştii ce-i asta? Asta-i ascunzătoarea noastră. Avem o ascunzătoare, omule!
Ai cinci ani?
Ştii, Rome, avem beţe şi pături.
Poţi să-ţi faci un fort.
Să v-o trag la amândoi. Asta-i plăcut.
Avem chiar şi aparate de pinball, omule.
Fraiere! Uită-te la mine! Fraiere!
Nu de data asta, rahatule.
Ai să vezi tu, bătrâne.
Ar putea cineva să vină vină aici, vă rog...
- La naiba! - Eu...
- Cur! - Da! Asta a făcut el!
Asta-i ce a făcut de fiecare dată! Te-am învins, bătrâne, te-am învins!
Ţi-e foame flăcăule? L-am trimis pe Louie după sendvişuri.
Aş putea mânca.
Muncă adecvată.
Ştii că la ce mă gândesc ar fi un fitil frumos pentru spate?
Ciocolata aia marmorată
am încercat să scăpăm de ea în ultimele 6 luni.
Vom face un om de piele încă tânăr, fiule.
Haide, flăcăule.
Nu vă pot ajuta, flăcăi.
Dacă ai nevoie de ceva, orice, făcut din piele,
vom fi fericiţi s-o facem.
De câte ori am fost grăguţ cu tine?
De câte ori au venit aici oamenii mei şi au vorbit cu tine?
Cântecul şi dansul s-au terminat. S-au terminat, nenorocitule!
N-am văzut nimic!
Noah!
Nu, nu, nu. Nu, nu, nu, nu!
Trebuie să chemăm poliţia, Noah! Trebuie să chemăm pe cineva.
Noah! Nu.
Voi tinerii vă faceţi prea multe griji.
Întotdeauna sărim înapoi.
De altfel, mai bine chinezii decât noi, nu-i aşa?
Acesta este o treabă serioasă!
Ce te amuză, poponarule?
- Nu, eu tocmai... - Ar trebui să te concentrezi pentru pasul următor!
Acel transport de H ar fi trebuit să ne achite cărţile pentru următoarele 6 luni!
- Ceva idei? - Da, am ceva idei.
Tocmai mă gândeam, nu-i prea serendipitous pentru noi.
Tu...
Este ca în Imperiul Roman aici. Ai chiar şi concubine şi tot ce vrei.
- George. Ce-i aici? - Puţin cannoli, cocktail de creveţi, ce zici?
Trebuie să-I văd pe şef, chiar acum.
Jimmy Creţul, cortina.
Treci aici.
Şefule, am venit să-ţi spun...
Opreşte-te, tâmpitule!
Alo, mă auzi? Gata.
Te aud bine. Ce naiba faci aici?
Am înţeles. Totul este în mişcare.
Toţi băieţii noştri îi vânează pe ciudaţii aştia ai lu Isus.
Îmi închipui că nu mai este nevoie de mine pe străzi.
Deci, care din aceste camere vrei să o iau?
Eşti fudul de urechi? N-am fost destul de clar
că vei sta pe străzi până se va termina totul?
- Am fost... Şi acum pleacă naibii de aici!
Cască de duş!
Şi nu te întoarce până nu-ţi zic eu sau te duci înapoi în Brooklin,
umflatule!
Vrei să găseşti ceva în Boston ceva ce nu vrea să fie găsit,
unchiul meu Cesar este veteran.
Retras, dar încă are numele.
Yakavetta vă vânează băieţi, din greu.
A pus chiar şi o recompensă, în stilul lui Jessie James.
Oricum, oricare din băieţii lui va avea ghinion.
Două sute cincizeci de bătrâne.
Un sfert de milion pentru noi?
"Noi"? Despre ce vorbeşti, "noi"?
Unchiule, de ce mă jigneşti în faţa prietenilor mei?
Te jignesc?
Acum un an - îmi spălai vasele.
Ei bine, nu mai spăl nenorocite de vase.
Fac parte din asta unchiule.
Nepoate, ăsta nu-i primul meu grătar.
El e cu noi.
Aşa-i?
Nepotul meu e aici târându-şi propria greutate?
Multă pasiune.
Ahora, Minunatul George face spectacolul chiar acum pentru micul Yaka.
Dacă cineva ştie unde este, grasul, urâtul.
O să-I pun pe sârmă.
Îi este foame cuiva?
Poate ar trebui să ne oprim la un IHOP sau... - Taci!
Romeo plânge.
Găozari nenorociţi!
Taci!
O, da.
Da, e bine.
Cineva şi-a avut Wheaties în dimineaţa asta.
Da, ia-o după, fato.
E bine.
Hai să fim profesionişti.
Fără supărare, dar nu vreau să mă suni tot timpul.
Ce naiba! Te omor, curvă nenorocită!
Ce naiba mi-ai spus?
Îmi pare rău că ţi-am zis aşa.
Ce politicos din partea ta să-ţi ceri scuze. Politeţea este foarte importantă, nu crezi?
Da. Da, sunt la pământ cu asta.
Bine. Acum aşează-ţi curul ăla gras.
Unde este Concezio Yakavetta?
- Nu ştiu. - Da, cam multe nu ştii.
De exemplu, tu eşti singurul din New York, George.
Sângele tău nu este chiar aşa de albastru ca al celorlalţi, nu-i aşa?
Spune de ce nu eşti pus în siguranţă într-un turn de fildeş
împreună cu restul sugătorilor de connoli şi cocktail de creveţi.
De aia tu eşti cel care a rămas pe străzi, George.
După cum ştii rahatul apare brusc.
Cineva trebuie să desfăşoare afacerile noastre legale.
- Cineva ar trebui să fie acolo făcând... - Cineva trebuie să aşeze apele.
Rahat! Nu-ţi mai spun niciun cuvânt!
Bine. Poţi doar să asculţi.
Ştim că Concezio I-a omorât pe acel preot.
Ăsta-i alt lucru pe care nu-I ştii, mă gândesc.
Atunci de ce ţi-ar fi spus ţie asta, George?
Tu şi băieţii tăi pe stradă,
toţi sunteţi momeli.
Minunatul George?
George este aproape pierdut.
Apropo, ai un cur frumos pentru un grăsan.
Un preot. Băga-mi-aş.
Deci, până ce Sfinţi vor fi prinşi, toţi suntem ca mieii la tăiere.
Şi nu-i pasă câţi dintre noi vor omorî în timpul ăsta.
Ce vrei să fac Skip?
- Doboară-i. - Ce, fiecare?
Nord şi Sud? Asta ar putea fi puţin riscant.
- La naiba cu vechile lor duşmănii! Toţi sunt implicaţi!
Duşmăniile nu au nimic de-a face cu asta.
- Ştii, eu nu mă implic. - Nu-mi pasă Jo Jo!
- Ştii că eu n-o fac. - Nu te implici?
- Niciodată! Niciodată! - Nu te implici?
Eşti de partea mea, Jo Jo!
- Vorbeşti cu irlandezul de Jimmy Green. - Începem din nou.
- Jimmy îţi va spune asta! - Jimmy Green! Jimmy Green!
Nu-mi pasă dacă Jimmy Green ţi-a găurit sora ca un indian Chippewa!
Vei merge acolo Jo Jo,
şi vei modera asta pentru mine,
şi nu vei da greş!
Le-ai spus tot ce-am discutat!
Chiar şi lucrul din camera de panică?
Sigur.
Bine. Pentru că ăsta-i un spărgător de gheaţă frumos. Le va place.
Ştii, chiar nu am ştiut că lucrurile astea au fost reale.
Am crezut că au făcut asta pentru filmul ăla.
Ţi-I aminteşti pe cel cu femeia şi copilul?
Cei din casă?
Panică... Camera de Panică?
- Nu, altul. - Terminaţi!
E treabă serioasă aici, Jo Jo! Spune-le că ne întâlnim mâine noapte.
- Bine. - Vă voi suna să vă spun locul.
- Bine. - Prostii.
Hai, copile. A fost un nenorocit...
A fost un nenorocit de accident.
Putem rezolva.
El nu are de gând să facă nimic.
Eşti Italian Kid.
Ajută-ne.
Gândeşte-te.
Sunt prietenul lui.
Să i-o trag lui şi prietenului său. Fă cărţile! N-are boaşe.
Ce-am făcut?
Connor.
Dumnezeule! Nu!
De ce i-au folosit fotografia?
Ce? Nu.
Ţi-aminteşti când a zis că era jenat
pentru că acel băiat trebuia să-şi ţină părul lung înapoia capului?
Da.
Ăsta-i un braţ.
Rocco!
Am informaţia pe care o vrei.
Locul se numeşte Tăbăcăria lui Tando pe Bunker Hill.
Acolo şi-a dus nenorocitul falsurile.
Croială europeană. Mult superioară.
Da! Tocmai a-ţi fost plătiţi Împrăştiaţi-vă
Frumoasă voce, Georgie. Ne-ar place să ne cânţi.
Poţi face asta pentru mine?
Devine dificil să fii un domn în liniştea din jur!
Vreau numele trăgătorului care I-a ucis pe preot!
Ce preot?
Numele lui!
- Nu ştiu cine e! - Mănânci rahat!
Ăsta-i adevărul! Concezio n-a spus nimănui ce făcea
pentru că ştia că nimeni n-ar fi aprobat asta!
Trăgătorul este un independent! Asta-i tot ce ştiu!
Unde naiba se ascunde Yakavetta?
Clădirea Prudential la etajul 40.
Isuse Christoase!
Te întâlneşti cu cineva diseară?
Cu locotenenţii lui Yakavetta. Băieţi de pe străzi.
Genul tău de băieţi. Ai putea să guşti crima aici.
- Aş putea să te ajut. - Ce naiba e asta?
Nimeni nu a uitat ce ne-aţi făcut ultima dată.
Toată lumea se ascunde înăuntru. Comunică locaţia cu o oră înainte.
Locul unchiului meu e închis diseară. Am cheia.
Cum lucrează mexicanul pentru tine George? Îţi place?
Nu-mi pasă. Cred că tocmai m-am căcat în chiloţii mei europeni.
- Ce-i asta? - Mărgică de la mătănii.
Am găsit-o sub covor lângă victimă.
Părintele McKinney nu purta mătănii, aşa că probabil e de ceva vreme acolo.
Rezultatul celor 864 de amprente găsite la faşa locului.
Toate se potrivesc cu cele ale enoriaşilor si cu cele ale clericilor în afară de una.
E parţială pe ceasul preotului ţi e încă neidentificată.
N u. Nu, asta-i rahat. Fiecare e amprentat în zilele noastre.
Îi amprentează chiar şi pe mucoşii de la grădiniţă acum.
Oricum, e ca un zid de cărămidă.
Ştim că Napoleon purta mănuşi. Laboratorul a găsit ceva
pe Ianţ şi pe lacăt.
Chiar şi penisurile au devenit curate.
Mă duc să-mi pudrez nasul.
Omule. Tati ar lovi asta ca nenorocitul de Mike Tyson.
- Hei! - Ce? N-am zis nimic.
McKinney a purtat ceasul asta la mâna stângă. Unde a fost el găsit mai exact?
Chiar aici, lângă cotul lui stâng.
Tocmai ce mi-am amintit că preotul ăsta purta mătănii pe timpul confesiunilor.
- Are dreptate. - Dolly, treci la telefon
şi află la ce încheietură purta preotul mătăniile.
Duffy, trimite amprenta asta parţială prin DMV.
David, trimite-o prin Interpol pentru a avea un ID acum.
Haide, cară-te!
Ţi-ai dat mănuşile jos, nu-i aşa, cowboy?
De ce a trebuit să faci un lucru atât de prostesc?
Încă două.
Băieţi, aveţi de gând să mă lăsaţi să plec, nu-i aşa?
Cred că va trebui să aşteptăm şi să vedem, nu-i aşa?
Isuse Christoase, asta-i un lucru jenant.
Nu-ţi fă griji. Am lucrat la o fermă de oi. Mirosea şi mai urât.
Deşi este chiar acolo.
Tu, spicaroo. Mai mult nachos şi salsa, ai înţeles?
Am nevoie de o reumplere aici, băiete.
Uşurel! Isuse!
Cum aşa, David?
Tocmai am primit un mesaj de pe telefonul lui George. Doar două cuvinte.
"Silver Peso". E o întrunire mexicană jos la docuri.
Trimite-I la îndeplinire, Jo Jo Rhama.
Cred că şi gangsterii trebuie să mănânce.
Cred că o voi arunca în mijlocul lor, să văd dacă pot amesteca lucrurile puţin.
Ai nevoie de o gardă de corp?
Nu, mulţumesc Myke Tyson. La revedere.
Acei "dagos" devin neliniştiţi.
Bine, calmează-te.
Trebuie să înduri. Mai aşteaptă încă o dată.
Nu e cu ei.
Sunt numai fiii.
Au un spaniol cu ei.
Vor măcelări pe toată lumea.
Lasă-i.
Dacă-i omori pe fii...
tatăl va veni.
Domnilor.
Bine. Toată banda e aici.
Dă-mi nenorocitul de BB.
No, Rome. Ţi-ai câştigat tresele.
Strânge-I.
Deci?
Unde-i Minunatul?
E vorba despre George?
Ce naiba e asta?
Este irlandezul pentru "eşti terminat".
Trăiască Mexicul, curvelor!
Am văzut lumina!
Băieţi voi chiar m-aţi scos din asta. Mă simt ca un nou născut!
Ar trebui să-I lăsăm să plece?
Ştii ce cred că ar trebui să facem?
Cred că ar trebui să-I lăsăm pe Dumnezeu să decidă dacă va primi o a doua şansă.
Ce naiba faci?
Ce... Nu, omule, haide.
Ce naiba vrei să faci?
Ar trebui să fii corect cu Isus al tău, băiete.
Roagă-te la Isus!
- Georgie. - Da.
Ştii că toţi băieţii buni se duc în Rai.
Ştii, că probabil unul dintre cele mai frumoase exemple de călăuzire spirituală
pe care I-am avut vreodată a fost norocul de a fi martor. - A fost minunat, nu-i aşa?
Misterioase căi, îţi spun, misterioase căi.
Ştii, e timpul ca unul din planurile tale...
- Pune-I jos! - Aruncă arma!
Pune arma aia jos chiar acum!
Uşurel băieţi! Sunt singur.
- A plecat. - Cine naiba eşti tu?
Mă numesc Unchiul Bloom. Şi sunt noul vostru Înger Păzitor.
Torţa mi-a fost transmisă de către un prieten comun.
Un prieten comun? În numele cui?
Paul Maximilian, şmecherul.
Am auzit. A fost un om bun.
- Bine. Primeşte condoleanţele noastre. - Şi voi pe ale mele.
Mă bucur că toţi... Cine naiba a fost ăsta?
Ăsta, îl suspectez că a fost trăgătorul pe care l-aţi căutat voi.
Cine naiba este această curvă? Ce naiba se întâmplă aici?
Hai să ne grăbim înainte ca noul complice să sape şi mai adânc
în vocabularul său impresionant.
- Nu! N-ai făcut-o! - Ba da.
Sunt agent FBI şi controlez investigaţia asta din interior
pentru a mă asigura că voi domnilor nu veţi vedea niciodată o celulă
de închisoare din interior.
Acum, voi face asta cu trei indivizi
care v-au ajutat în trecut.
Totuşi trebuie să-i informez despre programul meu pentru,
ei bine, o fată trebuie să se distreze.
- Dolly, Duffy şi Greenly? - Sunt la fel.
Ce fac flăcăii?
Doi dintre ei sunt speriaţi. Unul e doar excitat.
- Pun pariu că pot spune care e. - Pun pariu că nu poţi.
Să ne păstrăm pentru grup.
- Chiar acum avem o mare problemă. - Care e?
Nu se va face.
Aici este cum totul s-a prăbuşit.
O adunare secretă a bandiţilor. Agenda discuţiilor...
Yakavetta a pierdut controlul străzilor. Se luptă pentru tronul lui.
Asta nu a fost treaba Sfinţilor.
Interpolul.
Tu ai exact 5, 5 picioare. Tu trebuie să fii trăgătorul.
Asta nu-i tot. O viză a fost semnată de către un sponsor care nu există.
Uită-te la dată. Două luni după 9/11.
Ce? N-am înţeles.
Cineva a manevrat asta prin sistem folosind informaţii false
pe timpul celei mai mari alerte din istoria Statelor Unite.
Yakavetta era doar un gangster. Nu avea sânge să facă asta.
Tu eşti dat naibii, el nu.
Fără să-i pese, INS I-a însemnat ca un nenorocit. E un rahat.
Ceva pute ca un cur de porc pe timp de vară.
Haide. Trebuie să mergem undeva.
Este 2:00 am. Nu mai e nimic deschis acum.
E în afara programului, dacă vrei o băutură...
37 de cadavre mai târziu, şi în sfârşit suntem înapoi de unde am început.
Băieţi a-ţi auzit vreodată de expresia din sud,
"Avem un elefant în sufragerie"? Sper că a-ţi adus nişte alune.
Ce e asta? Ce e asta?
Cine naiba eşti tu? Eşti de la Moravuri sau de la IAD. Eşti de la IAD, nu-i aşa?
Bine, haide, arestează-ne! Arestează-ne! Sunt gata! Hai afară!
Mâinile sus!
Opreşte-te! La naiba!
Nu scrii! Nu suni!
- Ar trebui să-ţi fie ruşine de tine! - Pleacă naibii de aici!
Îi ştii pe toţi?
- N-am păstrat legătura cu toţi vechii prieteni! - Curvă nenorocită!
Să-ţi fie ruşine! - Eşti minunată dragă!
Mulţumesc! Mulţumesc!
- Acesta este prietenul? - Acesta este prietenul.
Este un imigrant sicilian, numit Ottilio Panza.
Va fi pe prima pagină dimineaţă,
dar trebuie să admitem că Yakavetta ştia deja că i-am dat ID acestui om.
Nu putem să-i dăm timp pentru planul B.
ÎI vom lovi în 48 de ore. E destul de repede pentru tine?
Ar trebui. Ce se va întâmpla? - Pru.
Prevederea? Ce, eşti nebun?
De ce n-o faci în centrul gheţii la un joc al Bruins?
Acolo este omul nostru, aşa că acolo vom merge.
- Fără curaj, fără glorie, fasole verde. - De fapt, am putea să folosim ceva ajutor.
Asta-i, dacă voi băieţi încă puteţi să vă menţineţi irlandezii.
Am boaşe pentru zile, prietene. Sunt un nenorocit de jefuitor.
Da. E un jefuitor.
- Ne băgăm. - Ne băgăm.
Bine, băieţi distraţi-vă. Connor, Murphy, conduceţi-o pe doamna până la uşă.
Nu vrei să asculţi planul? Nu sunt genul să stau aici şi să bravez, dar...
- Isuse. -... acesta este un Picasso original. Tacă-ţi fleanca.
Nu, vreau să-ţi critic capodopera.
În afară de asta, şcoala de noapte.
- Am nişte teme de făcut. - Care-i treaba?
Panza ştia că voi eraţi acolo în seara asta şi doar a lăsat totul să se întâmple.
Adică, dacă lucrează pentru Yakavetta,
de ce ar sta deoparte şi ar privi cum toţi oamenii săi sunt eliminaţi?
Ce, crezi că e posibil să mai avem încă o vulpe în coteţ, atunci?
Aşa începe să arate. Cineva a tras cardul ăla Visa.
E posibil să avem o veritabilă Fantomă în Întuneric aici.
Ei sunt încă în viaţă.
Dacă el nu vine? Dacă...
Va veni.
Ori bătrânul ăla viclean
nu este atât de isteţ pe cât am crezut noi,
ori m-a jucat de la început.
Crezi că m-a jucat?
Ne-am ales cu o răscoală.
Toţi prefăcuţii de doi bani cu o armă se întorc împotriva noastră în tot oraşul!
Şi neînfricatul nostru conducător nici nu a ieşi încă din camera lui de laş!
Regim de cap mafiot!
Vreau ca fiecare dintre voi să îşi sune cel mai bun subaltern,
cel mai bun pe care îl aveţi.
Pentru că o să zdrobim oraşul ăsta.
Începând din seara asta,
ne vom studia puterea de pe străzi.
Începând de acum,
cucerim ziua.
Legea I-a clasificat pe imigrantul italian Ottilio Panza
drept prim-suspect în uciderea iubitului cleric local.
Un mandat de arestare a fost eliberat, şi se pare că, cel puţin pentru moment,
Sfinţii au fost eliminaţi ca suspecţi în uciderea preotului.
Băiat prost şi arogant!
Mi-am extins operaţiunile de când te-am văzut ultima dată.
Umblă vorba în legătură cu cine sau cine nu te-a echipat.
Se pare că ai cumpărat câte ceva la negru.
Vă rog, domnilor. Clienţii preferaţi aleg din rezerva mea privată.
Dacă se poate să vă fac o sugestie.
Mă simt ca puştiul ăla care a găsit biletul de aur în batonul de ciocolată
în Willy Wonka şi Fabrica de Ciocolată.
- Charlie. - Da, Charlie.
Şi vreau un Oompa Loompa acum, tati, acum.
Eu am să iau astea.
- Ai plâns din nou? - Da! Lacrimi de fericire.
Alea-s excentrice. Cât face?
Ah, nu, nu, nu, nu. Voi le primiţi din partea casei.
- Obligat. - Păi, să vedem.
- Ce-i? - Nimic.
- Ce, vrei să spui că arăt homo? - Nu, tu doar provii dintr-un popor...
Hei, tu nu mă cunoşti. Astea mă fac să arăt homo?
Arăţi de parcă ai fi văzut unul de aproape.
Într-o sâmbătă sufocantă din septembrie, Sfinţii au salvat 17 suflete.
Încearcă să spui asta de cinci ori mai repede.
Nu e nimic de care să-ţi fie frică. S-a terminat.
Fricos nenorocit. Nu vrea să iasă.
Agent Special Bloom!
De aici încolo eşti eliberată de toate obligaţiile acestei investigaţii.
Şi, de acum, toţi veţi raporta la mine.
Agent Special John Kuntsler.
Şi, ce mai faci, Bloomy?
Numai bine, Kunty.
- Eşti suspendată. - Bine. Dar voi face o încercare întâi.
Au intrat cumva printr-una dintre intrările de serviciu.
- Ce? - Nimic.
- Care-i problema cu tine? - Niciuna!
Doar că astea sunt chestii serioase Eu doar...
Am o perioadă de adaptare.
Eşti pe cale să ai o perioadă de bătaie la fund!
Ăsta eşti tu. Să te încadrezi în timp.
Eşti pregătit pentru rahatul ăsta, dragul meu frate?
Hai să facem nişte violenţă nejustificată.
Întâlnire! În faţă şi-n centru!
Faceţi loc.
Fiecare dintre voi
să se lipească de cel care I-a sunat ca duhoarea de bălegar.
Alegeţi-vă propriile echipe.
Armaţi-vă până-n dinţi.
Şi când psihopaţii ăştia biblicioşi îşi fac încercarea,
este datoria voastră să le scoateţi din corp inimile fără suflet.
Bine, uite cum stă treaba, Lloyd.
Eu şi nişte prieteni de-ai mei suntem puşi pe omorât ceva aici în seara asta.
Vorbesc de gloanţe, sânge, măcel en-gros.
Te-ai prins, Lloyd?
Bun. Acum, m-am lovit de un mic hop.
Încerc să găsesc o replică-etichetă.
Ştii tu, să spun ceva mişto când se termină totul,
cum ar fi, "O să avem nevoie de o barcă mai mare. "
Sau, "Am să mă întorc. " Dar să fie a mea? Trebuie să domin chestia asta.
E creativ! Se întâmplă să fie un plan creativ!
Ridicol! Probabil bazat pe nişte rahaturi stupide pe care le-ai văzut într-un film!
Şi iată-mă din nou, legându-mă cu o nenorocită de funie!
Care-i treaba cu tine şi funia? Sincer!
Se întâmpla să fie un obiect foarte folositor, aşa că taci!
Nu ai luat asta dintr-un film, nu?
- "Pedeapsa de pe Eiger" cu Clint Eastwood. - La dracu!
- Şi a funcţionat ca o vrajă pentru el! - Ştiam eu!
Acum am să-ţi scot căluşul, încet şi frumos ca să nu doară.
Ştiu, ştiu. Ştiu, ştiu.
Doare ca dracu aşa.
La naiba!
Rahat!
- Ştiu, ştiu, ştiu! - Nu îmi vine să cred! Sunt doar un portar.
Ce ştiu eu despre pistoale şi gloanţe şi rahaturi, omule?
- Păi, atunci, doar... - Nu! Nu-mi pasă ce faci aici
cu prietenii tăi. Nu e treaba mea.
- Eu doar... - Am o soţie şi o familie şi copii.
De fapt, nici măcar nu-s copii mei, ştii? Am grijă de copii altui bou
- cu un salariu de portar! - Nu glumesc, Lloyd!
Aşa, am nevoie de o replică de ieşire, cu tot tacâmul
şi tu mă vei ajuta să mă gândesc la una.
- Ce naiba ai făcut? - Nu ştiu, s-a oprit pur şi simplu.
- Atunci fă-I să pornească din nou! - Nu porneşte! A murit!
- Rahat! - Haide!
Haide! Hai, grămadă de gunoi!
Începând din noaptea asta,
fiecare dintre voi, şchiopi insuportabili, iese înapoi pe străzi
ca să-şi câştige pâinea.
- Haide mă! Nu! - Tăceţi naibii din gură! Linişte!
- Ce zici de, "Luaţi de-aici, fraierilor"? - Nu, asta nu-i destul de mişto, frate.
- Cât timp? Cât timp mai e? - Şaizeci de secunde!
- Nu, trebuie să mergem acum! Chiar acum! - În nici un caz!
Ce tot vorbiţi?
Dacă întârziem chiar şi câteva secunde, Romeo e ca şi mort.
A-ţi face bine să ştergeţi bâtele de praf! Şi să vă găsiţi gangsterul interior!
- "Crăciun fericit, nenorociţilor!" - E prea profanator.
- Bun, mai avem cam 13 etaje. - Încă unşpe!
Sunt cam 5 pe etaj, ne trebuie... 55!
- Frate, stai! - Numără din cinci în cinci!
- Cinci, 10, 15, 20... - E o prostie!
- "Pedeapsa de pe Eiger"! - Taci şi concentrează-te! 25...
Pentru că trebuie să rupeţi oase! Trebuie să zdrobiţi cranii!
Trebuie să faceţi ce trebuie să faceţi!
O să aveţi nevoie de astea.
Împuşti pe toată lumea de acolo,
şi apo zici: "Mănânc-o! Mănânc-o!"
- Ce, suntem la bufet acum? - La dracu.
Nu puteţi să faceţi asta! Sunteţi nebuni?
- Timpul! - lisuse Hristoase. Şapte secunde!
- Căcat! - Şase,
- cinci, patru... - A venit timpul.
trei, doi...
Un singur lucru m-a uimit întotdeauna. Cât de linişte se face. Aţi observat asta?
E greu să-ţi imaginezi că doar acum câteva ore
era un nenorocit de război aici.
O să avem pentru noi o împuşcătură de modă veche!
lar noi oieri vom fi, pentru Tine, Domnul meu, pentru Tine.
Puterea a coborât prin mâna Ta,
pentru ca picioarele noastre să poată îndeplini dorinţa Ta.
Aşa că vom face un râu către tine şi plin de suflete mereu va fi.
În numele Tatălui, şi al Fiului,
şi al Sfântului Duh.
Cine a comandat fajitas?
- E tâmpit! - E complet retardat!
Asta a fost ce ai tu mai bun?
Eu doar...
Nu puteam...
Ai spart uşa, nu?
Ding-dong, nenorocitule, ding-dong!
- Îi dau un zece. - Ai zis-o.
Şi ăsta, domnilor, este sunetul de final al spectacolului.
- Ar trebui să aplaudăm sau ceva? - Taci.
- Hei, hei! - Hei!
Dacă îi faci ceva, rahat cu ochi ce eşti, te omor!
Adu un negociator, bou nenorocit!
la mâna de pe mine! Care ţi-e problema?
Poate e acolo şi... o pipăie sau cine ştie.
Rahat! Haide!
Uite, te ascultam acolo. Şi ai spus aproape exact ce s-a întâmplat.
Şi asta m-a făcut să mă gândesc că tu eşti persoana cu care să vorbesc.
Yakavetta a avut un asociat?
Toţi i-au oferit susţinere lui Concezio pentru că a reunit familia.
"E un geniu. " Numai prostii. Bătrânul a fost tot timpul.
- Bătrânul? - Da, aşa îl numeau ei.
În ultimii trei ani, fiecare mişcare pe care am făcut-o noi, venea de la el.
Înţelegerile cu chinezii,
întreţinerea duşmăniei dintre partea de Sud şi cea de Nord, totul.
Concezio îl venera pe Bătrân ca pe un fel de oracol al mafiei.
Totuşi, habar n-am care îi este numele real. Concezio îi spunea, Bătrânul.
Gândeşte-te. Nu a folosit niciodată vreun prenume sau vreo poreclă?
- O singură dată. - Da, care era?
L-a numit Romanul.
E ciudat. Romanul?
Ce crezi că înseamnă?
- Mie îmi sună că ar fi fantoma noastră. - Păi, care-i planul?
Pentru că fraţii nu pleacă nicăieri până nu-I prindem pe Panza sau îl prind ei.
Testiculomatic, am zis-o!
- Sunt gol. - Unul pe ţeavă.
Să te ia dracu! Un', doi, trei!
- Băieţi! Băieţi! - Puneţi-le jos! Aruncaţi-le.
ÎI omor pe boşorog! Aruncaţi-le!
Fraţi, da? O să ne distrăm puţin.
Deci, care e primul? Pe care îl iubeşti mai mult?
Pe ăsta?
Doctore! Cheamă o ambulanţă acum!
Tu.
Unde e Bătrânul?
Niciodată.
- Rezistă, omule. - Ajutoarele sunt pe drum, rezistă!
S-a terminat, băieţi.
E în regulă. Cea mai extraordinară zi din viaţa mea.
- Tată! - Uşurel, băieţi.
lisuse!
Am să-i spulber creierii nenorocitului ăstuia chiar acum!
Connor!
Fiule, tati munceşte.
Despre ce naiba vorbeşti?
Unde e?
Nu contează care-i rezultatul, tu oricum mori astăzi!
Crede-ne, nenorocitule.
Unde e Bătrânul?
Nu!
Fă-mă faimos.
Unde?
Unde e?
- Arăţi bine, Roc. - Voi doi nu.
- Da, am avut un prieten... - Ştiu.
Era băiat mare.
Dacă nu eram noi, poate voi doi nu aţi fi...
Nu am fi ce? Nu am fi luptat pentru nimic?
Despre ce vorbeşti, Roc?
Am luat o decizie şi v-am fost alături. Şi a fost o onoare.
Şi nu aş schimba asta pentru nimic în lume. Nici un minut.
Acum, hai noroc.
Ştii, a fost un fel de tip dur, totuşi, nu-i aşa?
O urmă de Eastwood.
Charlie Bronson.
Duke Wayne!
- Duke Wayne! - Duke Wayne!
Oamenii construiesc lucruri. Şi apoi murim.
E în nenorocitul nostru de ADN! Asta facem noi!
- Şi când totul se prăbuşeşte... - Construim totul înapoi.
- Dar de data asta mai mare. Mai bun! - Uite! Uite ce putem face.
Uită-te cât de frumoşi suntem.
Crezi că oamenilor care au construit toate astea le-a fost uşor?
- Oameni tari! - Care fac lucruri tari!
Şi asta mi-o face tare!
- Dar nu în sensul homo. - Nu, nu, bineînţeles că nu.
Da, se subînţelege.
M-am săturat de auto-educarea asta, în 12 paşi,
rahaturi rămase din generaţia hippie!
Acum nu vor să faci nimic, corect? Doar stai acolo! Nu bea...
Nu fuma! Nu condu cu viteză!
Pupaţi-mă-n cur!
Dă-o dracu, eu zic să le facem pe toate!
Tu crezi că Duke Wayne a pierdut tot timpul ăsta
vorbind despre sentimentele sale cu vreun terapist prost?
Nici nu se pune problema!
John Wayne a murit cu două kilograme de carne crudă nedigerată în stomac!
Ăsta da bărbat! Bărbaţii adevăraţi îşi ascund sentimentele. De ce?
Pentru că nu este treaba ta!
Bărbaţii nu plâng, nu se bosumflă,
bărbaţii te pocnesc în falcă şi spun...
Mulţumesc pentru că aţi venit.
Îmi pare rău, băieţi. Asta e numai vina mea.
Sunt câteva lucruri pe care tatăl vostru trebuie să vi le spună.
Haide, puştiule, e bine pentru tine, e bine pentru noi.
Te scoatem din locul ăsta.
- Uşurel, Noah. - Nu or să te atingă niciodată.
Eşti tâmpit sau ce?
Noah, mio amico. Gata cu astea!
Nu mă pot opri.
Bine, ne gândim noi la ceva, da?
Ne gândim la ceva.
Noah, uite.
Avem ceva pentru tine.
Prietene...
Bonnavese este întotdeauna cu doi oameni.
Amândoi, La Cosa Nostra, mulţi ani.
Şi aşa a fost timp de ani de zile.
Louie făcea planurile, iar eu celelalte lucruri.
Jesus.
Cum ai ajuns înăuntru, tată?
În '75 am făcut o lucrare.
Am ieşit şi poliţia mă aştepta.
El m-a înscenat. Între 25 de ani şi viaţă.
- De ce a făcut asta? - Abia aştept să-I întreb.
De ce nu i-ai tras clapa, tată? Tipul şi-a bătut joc de tine.
Auzise de naşterea fiilor mei.
Salut, vechiul meu prieten.
Mulţi ani.
Ai nevoie de ceva?
Fac o saramură şi...
am rămas fără roşii.
Ca să ajuţi un vechi prieten...
la câte poţi renunţa?
Nu-ţi face griji.
Ai noroc.
Am o bună rezervă de roşii.
Agent Kuntsler, trebuie să vezi asta. Tocmai am găsit...
E Bloom. Tocmai a plecat cu informaţiile astea din arhivele federale.
lisuse Hristoase, e o escroacă!
- Fă rost de un mandat pe numele ei! - John!
- O vreau prinsă pe târfa aia nebună, acum! - John, gândeşte-te la asta!
Jimmy!
Ce dracu faci?
Cine naiba e ăsta?
Este în York, Maine. Cam o oră de aici. Dar e în afara reţelei.
M-am autentificat pe o bază de date a FBI-ului ca să iau informaţiile.
E doar o chestiune de timp până o semnalizează.
Mai bine mişcaţi-vă sau or să ajungă acolo înaintea voastră.
Vor ştii că eşti tu?
Da.
O să fii în regulă, dragă?
Am auzit că în Costa Rica e frumos.
Nu credeam că am să cer asta altei fiinţe umane, dar te rog, omoară-I pe omul ăsta.
Omoară-I.
Salut, Louie.
Noah.
Nu avem mult timp.
Grădina mea este...
E frumoasă, nu?
Dar am uitat, ochii tăi sunt orbi la frumuseţe.
Eşti...
Eşti un distrugător, Noah.
Îmi cunoşti motivele.
Dar tu ţi le cunoşti?
Tu crezi... Tu crezi că este pentru tatăl tău.
Nu. Te-ai născut criminal.
Moartea, la moarte, o ai în sânge.
- Nu. - Nu.
E o porcărie. Ar trebui să plecăm acum.
E doar un singur tip.
Explică-mi astea.
Nu ai fost acolo să-i creşti.
Nici măcar o singură zi.
Dar cât de aproape au urmat paşii tatălui lor.
Au sângele tău, Noah, boala ta.
Furia ta.
Şi tu? Tu ce eşti?
Eu sunt un creator.
Vezi tu,
noi suntem opuşi.
Bătrâni ca povestea cu broasca şi...
Scorpionul.
Da, scorpionul.
Ţineţi minte, nici o zgârietură pe Bătrân.
Recepţionat. Aşteptăm semnalul.
Ce naiba este locul ăsta? Îmi dă fiori.
De ce m-ai vândut, Louie?
Nu ai să înţelegi niciodată.
Douăzeci şi cinci de ani.
- Încearcă-mă. - Ei construiau ceva.
- Ei? - Creau ceva. Un imperiu.
- Ei? - Eu îi ajutam!
Te-am folosit, Noah,
să le distrug competiţia, să îi scap de pleavă.
Mi-am câştigat locul printre ei.
Ăsta este locul tău dintre ei? Pentru că tot ce văd eu
este un moşneag într-un palat ruinat,
stând într-o grădină.
Şi scorpionul şi broasca
pierd totul.
Vezi tu, fără tine,
nu le mai eram de folos.
M-au exilat!
Babacul meu obişnuia să-mi spună despre un loc ca ăsta.
În pădure, zicea că e un tip...
De ce preotul, Louie?
De ce toată asta? De ce acum?
Pentru că ştiam că vă va aduce pe tine şi pe fiii tăi.
Că veţi distruge neamul Yakavetta. Că-mi veţi elibera calea.
Şi de data asta, voi lua ce-i al meu. Doar...
Doar un mic preţ.
Pentru bătrâneţea mea.
Până la urmă, nu am fost niciodată un om lacom.
"Peste râu", compusă de Anthony şi Harrison, Studiourile Edison.
Connor!
Murph!
Du-mă la el! Du-mă la el acum!
Ne vedem într-un minut, Louie.
Nu, tată! Nu, te rog!
Doamne, nu!
Uitaţi-vă! Uitaţi, băieţi.
E atât de frumos.
- E o zi frumoasă. - Nu.
Este, tată. Este.
E frumoasă, tată.
Da, este, tată.
Şi cei ce-mi ştiu numele
vor veni cu tremurul pământului
şi fierberea oceanelor.
E o ţară non-extrădare. Paşaport pe numele tău.
Bani, relaţii şi o hartă ca să găseşti destinaţia finală.
- Care este? - Mănăstirea Sfântul Escazu.
O mănăstire?
Mănăstirile se bucură de protecţie.
Nici nu se aplică legile locale, căutări, şi aşa mai departe.
Un refugiu într-un refugiu.
El te va duce cu barca la o pistă privată, pe mal,
unde ţi-am aranjat călătoria. Neoficial, bineînţeles.
Părinte, nu sunt genul care să refuze un cadou,
dar tu tot nu mi-ai spus în ce fel eşti implicat în asta.
Şi în al doilea rând, eu am nevoie să dispar,
şi tu apari cu planurile şi actele în mână.
Ca şi cum ai fi ştiut înaintea mea.
Domnul are căi misterioase, draga mea.
Am vrut să ştii că nu eşti singură.
- Noi avem multe resurse. - Tot spui "noi". Cine e "noi"?
Eşti gata să mergi?
Am auzit că sunt petreceri destul de mari la mănăstirea aia.
Nu sunt sigur că îmi place noul tău stil.
- Am fost la înmormântarea ta, nenorocitule! - Ştiu.
Mi-au plăcut pantofii tăi.
Fusta a fost cam scurtă pentru o înmormântare, dar,
cine sunt eu să privez pe cineva de simţul individualităţii?
- Ce-i asta? - Mai încet.
Nu vrei să-mi sperii peştişorii.
Dă-i dracu de peşti! Ce naiba se întâmplă aici?
Eşti descoperită, domnişoară!
Eşti o fetiţă foarte isteaţă, Eunice. De aceea te-am ales pe tine.
Acum e timpul să îţi pui mintea la contribuţie.
Avem suportul financiar şi protecţia
celor mai mari corporaţii din lume.
Şi doi directori demni de încredere publică.
Acum, tu ce crezi că se întâmplă?
Vrei să-i eliberezi.
Vreau să-i eliberez, să-i pun din nou la treabă,
şi să duc chestia asta la un cu totul alt nivel.
Unde sunt închişi?
Da-ţi-le drumul! Da-ţi-le drumul!
Daţi-le drumul! Daţi-le drumul!
Hoag nu e orice închisoare.
Greşit. Exact asta este, o închisoare oarecare.
Ţinută de oameni. Oameni care, ştim amândoi, sunt supuşi greşelilor.
Ei bine, orice facem, trebuie să facem repede. Băieţii nu sunt în siguranţă acolo.
Nu ştiu ce să zic.
Mi-a şoptit o păsărică faptul că or să fie bine.