Traducerea şi adaptarea: LionKing09 Subtitrări-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Vrei să-ţi pregătesc micul dejun?
Cu ce? Nu-i nimic în frigider.
Voi merge la magazin după ce vei fi plătit.
Putem lua cina diseară la mama mea.
Mai bine mor de foame.
Dacă aş avea un milion de dolari, aş sta în pat cu tine toată ziua.
Voi întârzia la serviciu, femeie.
Ştii că sunt rapidă, soţule.
Pete.
Bună dimineaţa.
Bună dimineaţa. Am o ofertă minunată pentru tine azi.
- Bună dimineaţa. Bună, Donna. - Bună, John.
În regulă, s-o facem! Să vindem garanţii pentru televizoare.
Nu...
Nu am experienţă în supravegherea altora.
Dar sunt o lideră încrezătoare,
şi răspund foarte bine la stres şi termene limită.
Nu, nu am experienţă în supravegherea altora.
Dar sunt o lideră încrezătoare,
şi răspund foarte bine la stres şi termene limită.
Bună dimineaţa, dle Sandveg. Sper că nu v-am trezit.
Bună, mătuşă. Eşti acolo?
Nu, mă numesc John Macy.
Dle, aţi fi interesat să vă măriţi garanţia pentru calculator?
Am început să fim loviţi foarte tare...
- Ce aţi spus? - Este groaznic...
Alo? Dle Sandveg?
Ce-a mers prost, John?
Vânzarea asta... dementă.
Bine. Gândeşte-te la ce am discutat.
Productivitate, performanţă, punctualitate.
Cele trei lucruri pe care trebuie să le ai pentru a avea performanţe.
De ce ai probleme?
Cred că e foarte slabă economia în acest moment.
Nu-mi vorbi de economie. Toţi dau vina pe ea.
Vrei să dai vina pe cineva? Dă vina pe...
Nenorociţii de republicani?
Poftim? Nu mă stresa, şi nu-mi stresa partidul.
Dă nişte telefoane. Concentrează-te.
Scapă de jucăriile alea idioate.
Mi-am petrecut ultimii trei ani pentru diplomă şi licenţă.
A fost dificil, dar s-a meritat.
Ca să pot sta astăzi aici, complet calificată pentru slujba viselor mele.
În sfârşit mi-am depăşit condiţia.
Avem mulţi aplicanţi care au masterat,
sau experienţe de zece ani.
Bine.
- Ce doreşti? - Am venit după chirie.
Peste trei zile, Arnie.
Te scap de o ştampilă.
Uite. Nu poţi încasa banii până vineri.
Nu trebuia să ai succes în liceu, Alice?
Ba da. De ce?
Mă întreb ce s-a întâmplat.
- Pardon! - Da, tipul ăla.
Ştii, va fi promovat.
Iar eu iau pot aplica la multe slujbe acum.
- E bine. - Da.
Terenul e neîntreţinut.
- Bună, soţie dragă. - Bună, soţule.
Asta e partea în care îmi spui că ai fost promovat,
şi ai primit un bonus uriaş.
Şi îmi spui să mă îmbrac frumos, pentru că mă scoţi în oraş.
Am găsit un cupon în toaleta bărbaţilor.
E un Bogo.
Îmi place când mă răsfăţi.
Intră.
E timpul să ne jucăm.
Da! Mori!
Cred c-ar trebui să devin puşcaş marin, sau ceva.
Pentru că sunt un geniul al tacticii.
De ce sângele adevărat te face să leşini, iar acum te distrezi?
Pentru că ucid traficanţi de droguri, voia lui Dumnezeu.
Ce carte de credit nu are nicio scadenţă până la anul viitor?
Banca din luna Iulie.
Am murit, dragă.
Când Arnie încasează cecul, vom rămâne cu...
De ce îţi pasă aşa mult de ce cred Payton şi Ricky?
Pentru că sunt prietenii noştri, John, şi am fost la liceu împreună.
M-au torturat în liceu.
- Alice şi John Macy. - Văd că sunteţi pe listă.
- Da, intraţi. - Mulţumim.
Doamne!
Scria ceva despre îmbrăcăminte în invitaţie?
- Vreau să mor acum. - Da.
Acum şapte ani, copia de pe mine şi făcea sex cu toţi sportivii.
Tatăl ei i-a dat o slujbă bună după birou.
În timp ce deţine o diplomă în comunicaţii, după şapte ani de studii.
Diploma ei este la fel de autentică cum sunt noii ei sâni.
Mergem să ne întâlnim cu bunii noştri prieteni?
- Două pahare de whiskey, seci. - Sigur.
Salut, Ricky, ce mai zici?
Salut... tipule.
Bate palma!
E cald afară, nu?
- Se face foarte cald. - Uite aici.
Am ieşit afară ieri...
Cu penisul fâlfâind la vedere.
Louise!
Bună! Mă bucur că eşti aici.
Da. Ce mai faci?
Ce mai faci? Vă rog să mă scuzaţi.
Mă duc la bar şi o să beau cât să ucid un cal.
- Vrei ceva? - Două beri, te rog.
- S-a făcut. - Imediat.
Cred c-au uitat să-mi spună să mă îmbrac în rochie.
Ce faci, omule?
- Mă bucur că ai venit. - Mă bucur că ai venit.
Credeam că va trebui să stau ascuns în baie toată noaptea.
Da, am încercat asta o dată. La un grătar pentru vegetarieni.
- Tu ai fost acela? - Da, eu am fost.
Am stat 45 de minute şi m-am golit de varză într-un hambar din spate.
Mama s-a îmbolnăvit din nou. Dar... e în regulă.
A trebuit să plătim facturile de la spital,
şi nu am primit bursa...
Aşa că am multe pe cap.
- Îmi pare foarte rău. - Ştiu cum este.
Dar oamenii buni câştigă în final.
- Să bem shot-uri. - Da, te rog.
- Au un decor frumos. - Da, frumos. Roz.
E un loc nenorocit!
De ce-am băut aşa mult?
Pentru c-a fost pe gratis.
Trebuie să mergem la cumpărături dacă vrem să mâncăm azi.
Cum a fost interviul de ieri?
Dacă întreabă cineva, am fost prea calificată.
Poate că ar trebui...
Să mai cobori ştafeta.
Am o diplomă de 40.000 de dolari în arta istoriei.
Nu vreau să lucrez la mall.
Dragă, nu-mi fac griji. Vei avea o slujbă minunată într-o zi.
Ştiu. Lucrurile se vor îmbunătăţi.
- Nenorocitule! - Eşti bine?
- Da. - Eşti sigură?
- Da, aşa cred. - Uită-te la mine. Eşti bine.
Da, se pare că cineva a luat indicatorul.
Sincer, puteam fi ucişi cu uşurinţă.
- A fost cu intenţie. - Da.
S-a întâmplat deseori în această vecinătate în ultima vreme.
Oamenii care trec pe-aici distrug indicatoarele.
- Nu pot plăti pentru asta. - Da, nu putem fi învinovăţiţi.
Nu veţi plăti nimic azi.
- Sunt de 30 de ani... - Am chef să fac cumpărături.
Alice! Iisuse Hristoase!
- Încetineşte! - Depăşeşti limita!
Bună. Te pot ajuta?
Nu, mulţumesc. Doar mă uit acum.
- Alice? - Sunt aici.
Nu cred că s-a îndoit axa sau ceva,
vrei să mergem să luăm ceva de mâncare?
Săptămâna viitoare vine Emisiunea Antichităţilor.
Hai să vedem dacă găsim ceva bun pe-aici.
- Asta vrei? - Da.
Mă scuzaţi.
Aveţi cumva înregistrări sau benzi desenate vechi?
Nimic pentru tine.
Pistoale? Puşti? Otravă?
Aştept în maşină.
Eu sunt, înainte de război.
Erai frumoasă.
Telefonul.
La naiba.
- Am reparat maşina, dragă. - Bun, bun, bun!
Pleacă, acum!
De ce-ai alergat aşa? Ce s-a întâmplat?
Ai furat? Glumeşti?
Suntem, practic, cu doi paşi mai adânc în gunoi.
E aşa de frumos. Uită-te la el.
Alice!
Ce faci?
Mă băteam în vis.
Gata cu filmele cu arte marţiale înainte de culcare.
Ador pisicile. Îmi oferă mai multe decât oamenii.
Ştii că dl Tutor are o aventură?
- Dl Tutor? - Da, îi plac lucrurile obraznice.
- Vrei să vezi? - Pe bune?
Serios.
Doamne! Unde...
- Bună, dnă Tutor. - Bună.
Mă bucur să te văd. Iei prânzul cu şeful azi?
În fiecare vineri.
Ştii, lucrurile neînsemnate ca acesta fac căsătoria specială.
- O zi bună. - Şi vouă.
Sun în legătură cu postul liber.
Nu, nu am masterat,
dar am diplomă de absolvire.
De fapt, am absolvit a treia pe clasă.
Nu există alt post?
Ceva mai accesibil, poate?
Maică Sfântă!
Şapte sute de dolari.
La naiba!
John, am realizat...
- Nu eşti cel mai iscusit vânzător. - Bine.
Nu zâmbeşti când vorbeşti cu oamenii la telefon.
Şi crezi că ei observă asta,
prin telefon?
- Pentru soţia mea. - Are gusturi bune.
Poftim?
- Bravo ei. - Bine. Ascultă-mă.
Concediem personal, John.
Iar... tu eşti primul.
Stai puţin. Eu? Eu primul?
Sunt mai vechi decât jumătate personalul.
Unul din două persoane cu diplomă.
Iar Donna e de la o şcoală veterinară.
Nu ne bazăm pe vechime, în primul rând.
În al doilea rând, n-o deprecia pe Donna,
din cauza pasiunii ei pentru inseminarea animalelor.
Ci pentru ce-a făcut pentru comunitate şi pentru această companie.
Eşti concediat. Vrei să adaugi ceva?
Nu.
Alice!
Iisuse! Ce...
Alice!
Alice.
Iubito, mă auzi?
- Alice. - Johnny, băiete...
Ce-ai păţit?
- E cineva în casă. - Poftim? Ce ne facem!
Eşti eroul meu.
Glumeşti?
Iubito, spune-mi ce s-a întâmplat.
- Am căzut pe scări. - Noi nu avem scări.
Ţine-te.
Dragă, cred că trebuie să mergem la spital.
Sunt bine.
Nu toată lumea trebuie să meargă la Urgenţă pentru o muşcătură de ţânţar.
A fost o singură dată.
Şi arăta ca un colibri.
Eşti somnoroasă, ţi-e greaţă?
Sunt foarte trează. Mai trează decât am fost în ultimii ani.
- Cred că ai o contuzie. - Uite.
Priveşte-mă.
Vezi? Sunt bine.
De ce nu eşti la muncă, dragule?
M-au concediat.
- Cum au putut s-o facă? - Voi găsi o altă slujbă.
- Cât de greu poate să fie? - Pe bune?
Nu contează.
Poftim?
Te simţi ciudat?
De parcă urmează să am un atac de panică.
Îmi pare rău pentru asta, John.
Ce mama...
- Ce mama naibii? - Priveşte!
Mai bine decât orice salariu.
Îmi dai bani să mă poţi lovi?
Nu, nu eu. Ceainicul îţi dă.
Îţi dă bani când te răneşti.
- Poftim? - Cum poţi explica?
Alice. Alice!
Ai pus bani în ceainic înainte să mă loveşti!
Nu, nu am pus.
E gol.
Gol.
Ce faci?
Abracadabra.
Cred că asta doare tare.
- De unde au apărut? - Serios, John?
Bine.
Iisuse, Alice!
Încetează!
E prima dată când aduc bani în familie. Mă simt bine.
- Nu e un salariu! Asta nu e slujbă. - Foarte bine.
Majoritatea oamenilor se zbat zeci de ani şi nu ajung nicăieri.
E un dar de la zei, John.
S-ar putea sfârşi prost. Foarte prost.
Putem ieşi din groapa asta.
Să plecăm din locul ăsta. Să ne luăm o casă.
Facem un milion de dolari, şi nu mai muncim niciodată.
A venit la noi cu un motiv.
John?
S-ar fi sfârşit prost.
Nu, nu, John!
Eşti un dar de la zei?
John, cum ai ajuns în posesia ceainicului?
L-am găsit într-un garaj.
Lângă un mixer şi o bandă de alergare veche.
Ai avut mare noroc.
Trebuie să recunosc, când l-am văzut, a început să-mi bată inima cu putere.
Nu spun asta des la emisiune, dar nu am mai văzut nimic la fel.
O calitate impresionantă! Alchimia metalului e spectaculoasă.
În general alamă, dar şi alte metale, argint poate.
Şi aici detalii artistice, aur de 24 de karate.
E impecabil. Ai găsit ceva uimitor.
De unde crezi că este?
Probabil din Orientul Mijlociu,
sau posibil din China antică.
Am mai văzut vase similare.
Cu aceeaşi structură, din dinastiile anterioare.
Dar nimic aşa unic şi bine conservat.
Parcă nu a îmbătrânit de multe, multe secole.
Mai ştii ceva despre acest ceainic?
Nu, nu prea.
Atât că...
A călătorit în jurul lumii, în posesia multor oameni importanţi,
toţi morţi acum.
Bine.
Estimez valoarea ceainicului la 5.000 de dolari.
- Bravo, bravo. - Mulţumesc.
Trebuie să promitem că ne oprim înainte să ne scape de sub control.
Facem un milion şi ne oprim.
Gata?
- Bună. Cum te simţi azi? - Bine.
- Pot să-ţi iau geanta? - Nu, o ţin aici mai bine.
Vreau o serie braziliană completă. Să scap de toate, bine?
Bine.
Ştii ceva? S-o facem în stilul clasic.
- Minunat. - Sigur.
Doamne!
Da, va fi minunat.
Sigur nu vrei să-i ducem la bancă?
Şi cum vom explica fiscului?
- Câţi sunt? - 194.173 de dolari.
Da.
Vrei să ajungem la 200?
În seara asta? Cum?
Loveşte-mă.
- Vrei să te lovesc? - Loveşte-mă, John!
Bine.
- Vrei să te lovesc cu asta? - Da, vreau.
Nu vreau să te rănesc.
- Eşti gata? - Fă-o.
- Cum a fost? - Mai tare!
- Da. - E o nebunie!
Mai tare!
E o nebunie. Îmi pare rău.
- Eşti penibil. - Scuze, dar nu pot.
Iisuse Hristoase! Să nu mă loveşti...
Gata, ajunge. Ajunge.
Ajunge?
Unde ai învăţat asta?
Înainte să te cunosc, John.
- Ne-am cunoscut în liceu. - Da?
Ai fost stripteuză în clasa a opta?
Eşti gata pentru mine?
Doamne!
Stai, nu, nu!
Iubitule, după ce intrăm,
vreau să fii drăguţ cu mama, bine?
Pentru că ea e întotdeauna foarte drăguţă cu mine.
- Să fii drăguţ, bine? - Salut, Trudy.
- Arăţi minunat. - Doamne!
Bună, mamă. Ce mai faci?
Ne bucurăm că puteţi fi alături de noi,
la masa aproape vegetariană.
- Aproape. - Mulţumim, soră.
John, tot alături de aceeaşi companie?
Nu, de fapt. Am trecut la o investiţie privată.
Se pare că vă descurcaţi bine.
- Iar voi, Joe? - Tot non-profit.
Chiar acum, lucrez la o campanie imensă pentru arbori cu melci.
- Arbori cu melci? - Da.
Delicioşi cu unt.
Avem mulţi melci şi flori în grădină.
Da, avem.
Da? Îţi place magia?
- Da. - John.
Dacă nu întreabă nimeni...
Cum aţi ajuns aşa departe din salariul unui vânzător de garanţii?
Ne-a reuşit investiţia, mamă.
- Ce investiţie? - Fulgi de ovăz. Chestii sexi!
Dacă te scoate la produs, vreau să vii acasă.
Da, de ce nu eşti pe străzi la muncă?
Târfuliţo.
Haideţi să avem o cină plăcută, şi să vorbim frumos, vă rog.
Sunt un proxenet alb din suburbii. Aşa vorbim frumos.
- Vreau răspunsuri! - De fapt,
vindem ovulele lui Alice mamelor sterile.
Este un beneficiu pentru toţi. Sănătoase, proaspete.
Dar sunt organice?
Ovule.
Aşadar, Alice,
tu şi John v-aţi gândit să aveţi un c-o-p-i-l?
De ce-i aşa amuzant?
Pentru că asta ar trebui să facem în continuare, nu?
- Să avem un copil? - Da, desigur.
De ce aş dori să am un organism care creşte în interiorul meu,
şi apoi să-şi facă cale prin micuţul, dulcele,
tânărul, nedeteriorat, v-a-g-i-n?
Alice, eşti singura din familie care nu s-a reprodus.
Să ai un copil...
E ca şi cum esenţa sufletului tău ţi se reflectă.
De parcă Dumnezeu ţine o oglindă către sufletul tău.
Spunând "shazam".
Ar fi trebuit să rămân borţoasă în ultimul an de liceu, ca tine.
În vara după ultimul an de liceu.
Da, aşa este.
Am uitat.
Aţi încercat salata cu 12 boabe de fasole?
Haide!
Iubitule, am scăpat oficial de datorii.
Nu-i aşa că sunt veşti bune? Vom ajunge la un milion înainte de Crăciun.
Care-i graba?
Nu avem necesităţi?
- Lucruri pe care nu le-am avut? - Cum ar fi?
Vreau multe haine noi.
Vodcă. Barul meu cu vodcă.
Marfă de calitate.
Bine.
Cine naiba e?
Acum!
Shabbat shalom.
Îmi pare rău, băieţi. Nu suntem religioşi.
Doamne! Iubitule!
Iubitule, nu!
Iubitule!
Staţi!
- Unde-i ceainicul? - Ceainicul?
Cel pe care l-ai prezentat la televizor.
Este preţios, moştenirea familiei.
Bunica noastră şi-a riscat viaţa să-l salveze în timpul holocaustului.
L-am cumpărat de la o bătrânică. Mi-a oferit un preţ bun.
Imposibil!
A fost ultimul lucru despre care a vorbit înainte să moară.
A spus că lipseşte ceainicul.
A murit?
Unde-i?
L-am vândut! Am vândut ceainicul!
Unde sunt banii? Daţi-ne banii!
Încetaţi!
Vă rog! Sunt cinci mii aici. Puteţi păstra restul.
- De unde au apărut? - Din sutienul meu.
- Fondul pentru zile negre. - Mai sunt?
Nu, priviţi.
O afacere proastă în locul alteia, nu?
Iubitule, eşti bine? Îmi pare foarte rău!
Ţi-ai rupt ceva?
- Trebuie să aflăm ce-i ăsta. - Bine.
CE30, 415G...
Stai, stai.
Istoria practică a obiectelor magice şi a poţiunilor.
E cea mai mare carte pe care am văzut-o.
Legenda Ceainicului de Alamă.
A apărut prima dată în folclor,
în timpul crucificării lui Iisus.
Aşa au spus savanţii,
că este probabil din primul secol.
Mai scrie...
Ceainicul posedă puteri inexplicabile.
- Un mod de a o spune. - Exact.
Parcă se transmite din generaţii în generaţii.
Doamne!
Aici, am găsit ceva.
Ups!
Nu mai e nimeni aici.
E foarte lungă cartea.
- Temple diferite şi religii. - Să văd.
"Bhardwaj a avertizat că cei care se asociază cu ceainicul
vor avea parte de consecinţe tragice...
incluzând..."
Nu! A rupt cineva pagina!
- Poftim? - De ce ar face cineva asta?
Nu! Ce "consecinţe tragice" crezi?
Nu ştiu, dar e o carte veche, nu-i aşa?
Şi nu cred că vom mai învăţa mai mult din ea acum.
Cred c-ar trebui să ne distrăm. Să ne cheltuim banii.
Te poţi uita la faţa mea o secundă?
Doi bărbaţi evrei au venit şi m-am bătut în casa mea.
În timp ce purtam o haină de mătase roz.
Nu te uita aşa la mine.
Ai făcut vreodată sex în bibliotecă?
Poftim?
- Canape? - Nu, mulţumesc.
- Canape? - Nu, sunt alergic.
- Bună, vecină! - Bună.
Arăţi minunat.
Când ai spus că lângă noi,
am crezut că te referi la casa de lângă stradă, nu aici!
Cum e posibil?
Alice!
Bună. Arăţi uimitor.
- Mulţumesc. - Cred că ţi-ai primit slujba viselor.
Visele sunt pentru cei are dorm, nu pentru cei care le împlinesc.
Dar cred că poţi visa.
- Îţi place cum se aude? - Da.
- Se aude bine, nu? - De parcă ar fi aici.
Aici e partea mea favorită din casă.
Pentru invitaţi speciali.
- Încearcă asta. - Bine.
Pentru munca grea!
E o muncă în progres.
Trebuie să-i arăt lui Payton ceva sus.
- Bine. - Hai, să mergem.
- Bine. - Ne mai vedem.
Bună.
Îmi pare rău, e muzica prea tare?
Dr. Li Ling.
Ce înseamnă Societatea Teosof?
Suntem interesaţi în antichităţi. În special ceainice.
Am venit din China, John. Pot să intru?
Putem vorbi chiar aici.
Eşti singur?
Da.
Îmi pare rău. Aştepţi puţin să vorbim?
Mulţumesc.
Ar trebui să ascultăm ce are de spus.
Interesat în ceainice? Serios?
Dacă îl ia, petrecerea se va termina.
Dr. Ling, îmi doresc să fii sunat mai devreme.
Am donat ceainicul unui muzeu.
Am scăpat de taxe.
- Trebuie să vorbim. - Nu-l avem.
Sunteţi în mare pericol. Trebuie să mă ascultaţi.
Lasă-ne în pace şi pleacă de pe proprietatea noastră!
Îi cumperi fetei prăjituri o dată...
Cei mai buni. Erau cei mai buni.
- Eram aproape, iar apoi... - Mai veneam aici cu Marcy şi Dan.
Dar nu se mai răsfaţă, de când tatăl înfundă puşcăria pentru delapidare.
Noi ne mai răsfăţăm din când în când.
Nu-i aşa, iubitule?
Suntem prinşi în "răsfă-toriu".
Ce câine aveţi?
L-am auzit lătrând aseară. Pare un câine mare.
Nu avem câine.
Făceam doar sex foarte violent.
Noi aveam un ciobănesc australian, Casper.
Frumos, un câine frumos. A fugit anul trecut.
- Am lăsat uşa deschisă. - Nu te învinovăţesc.
Bine.
- Plătim noi. - Nu, insistăm.
- Nu, nu, nu. - Voi aţi plătit ultima dată.
Eşti sigură, Alice? Nu am consumat băuturi ieftine.
Măi să fie!
Nu-i de mirare de ce e atât de întunecat aici.
Unul din noi trebuie să meargă la toaletă, iubitule.
Cu siguranţă.
- Eu am fost data trecută. - Eu am fost ieri.
Bine.
Dar apoi mergi tu la toaletă de două ori, bine?
Bine. Scuzaţi-mă.
- John. - Da, dragă?
Nu uita asta.
Mulţumesc.
De ce are nevoie de geanta ta?
Cremă cu hemoroizi.
- Alice, T.M.I. - Da.
Nu!
Când vei face profituri din vodcă?
Poftim?
Cred că m-am înşelat cu piaţa,
destul de tare, de fapt.
Cât timp avem ceainicul, totul e în regulă.
De ce am impresia că atunci când va fi timpul,
va trebui să-ţi tai un degeţel ca să-l arunci în Muntele Doom?
Poftim?
O referinţă literară.
Stăpânul Inelelor nu face parte din literatură.
Cu siguranţă face.
Doamne, eşti un tocilar!
Tu eşti o târfă!
Stai.
- Sunt o târfă? - Iisuse Hristoase!
Nu acum, te rog.
Doamne! Gata, ajunge!
Cred că mi-ai rupt tibia, sau ceva.
- Cine-i? - Nu ştiu.
Te-ar fi putut ajuta.
Salut!
E o petrecere! La naiba!
- Ce faci aici? - E nemaipomenit!
Ce faci aici, Arnie?
Mă întrebam,
de ce vă loviţi între voi şi râdeţi de numa'?
Ea m-a lovit prima.
Asta e prima întrebare. A doua întrebare:
Cum de cei mai mari rataţi din lume locuiesc în cartierul ăsta?
Eşti praf, Arnie, cred c-ar trebui să mergi acasă.
Abia aştepţi, nu?
Cred că e c-am târziu să vii în vizită.
Serios? Ţine asta.
- Nu! Arnie! - Mai vrei să plec?
- Nu-l atinge, Arnie! - Arnie, Arnie!
Dă-mi-l înapoi. Te rog, te rog.
Fă ce îţi spune, Arnie!
Dă-mi-l! Te rog!
Prinde-l! Prinde-l!
Arnie! Arnie! Arnie!
Arnie, întoarce-te!
Arnie, te rugăm, dă-ne ceainicul.
Te rog, dă-mi înapoi ceainicul, Arnie.
- De ce vă pasă aşa mult? - Pentru că ne place.
Aşa facem când ne place ceva foarte mult.
Doamne, Alice!
Erai cea mai bună tipă din liceu.
Şi apoi, tipul ăsta te-a transformat într-o ciudată.
Ciudată?
- Nu eşti mai bun decât mine. - Nu.
- Nu uita asta. - Nu, uite ce maşină ai!
Da, ştiu.
John, îţi aminteşti când am vrut să jucăm rugby?
Şi ai fost slab?
- Aleargă. - Da, da!
- Fugi! - Nu, Arnie, nu!
- Haide! - Nu! Nu-l arunca!
Atenţie!
Arnie, ai grijă!
Arnie!
Arnie, n-o face!
Arnie!
- Nu! - Ajunge, Arnie!
Nu! Ceainicul meu!
Nu, ceainicul meu!
E perfect.
Nicio zgârietură.
Cum e posibil?
E imposibil.
Ce naiba e chestia asta?
Vă rog, intraţi.
Ceainicul există de peste 2.000 de ani.
A trecut prin mâinile unor mari caractere, dar şi rele.
Nu am mai văzut-o de când a dispărut dintr-un lagăr nazist, în 1945.
Fondatorul nostru, Dr. A.K. Bhardwaj,
a învăţat că în mâini greşite, poate produce mult rău.
Dacă există un strop de rău în voi, sau ură în oricare dintre voi,
ceainicul va profita.
Avem control total. Suntem oameni buni.
Aşa începe întotdeauna.
- Eu şi John ne cunoaştem limitele. - Toţi şi le-au cunoscut.
Ce sugerezi să facem?
Să mi-l daţi mie.
Să vă întoarceţi la vieţile voastre şi să vă prefaceţi că nu s-a întâmplat.
Ţi-am spus că asta urmează.
Voi scăpa lumea de el.
Poţi scăpa de el?
Nu poate fi distrus.
Dar poate fi ascuns în asemenea mod,
încât să nu mai fie găsit.
Niciodată.
Nu, în niciun caz. Îl păstrăm, John.
De ce suntem noi oameni mai buni decât cei dinaintea noastră?
E un ceainic magic, nu o bombă atomică.
Nu-l cred pe tipul ăla. N-am încredere în el.
O vrea doar pentru el. Sau pentru Coreea de Nord.
Te-ai gândit vreodată la asta?
Suntem John şi Alice Macy.
Suntem sarea pământului.
Suntem oameni buni.
Nu ne va scăpa de sub control, bine?
Sunt foarte supărată că ai mers la schi fără să-mi spui.
Îmi pare rău.
În Elveţia, decizie de ultim moment.
Da.
Domnul Smoothie!
Îl ador!
Foarte copilăresc, nu?
Nu, e ca un mall gastronomic.
Ştiu.
Alo?
Nu găseşti pe nimeni să te servească.
M-am aplecat când v-am văzut venind,
ca să evit asta.
Ce-ai păţit?
Un accident la schi.
E o viaţă dură.
Ce cauţi aici, Louise?
Ce caut aici? A doua slujbă.
Şi economisesc bani pentru că pot mânca cartofi toată ziua.
Am o căciulă de fructe.
Un sfat, Louise?
Da.
Nu mânca marfa.
Fă un tratament din ea.
Îmi dai un iaurt degresat, cu cireşe maraschino?
De ce nu?
- Tu vrei la fel? - Da.
- Două. - Aveţi mare noroc,
avem o ofertă specială azi.
John.
John, intră cineva în casă.
Intră cineva în casă.
Ce?
Da, pun pariu că 50 de ninjalăi.
- Noapte bună. - Vorbeşti serios?
Nu auzi?
Urcă sus.
Haide. Haide.
Haide.
Taci.
Amatori.
- I-au ascuns în baie. - Tu i-ai găsit.
Iarăşi fraţii. Ce ne facem?
- Îmi iau banii. - Banii noştri.
Nu, nu mă duc acolo.
- Alice! Alice! - Du-te!
Ce vei face, durule?
Nu vă apropiaţi!
Lenjerie intimă.
Te-ai ras pe la coapse?
Alice, întoarce-te în cameră.
Ar fi fost vreo diferenţă dacă v-am fi avertizat?
Ştiaţi că avem ceainicul de la bun început?
Voi ne-aţi creat moştenirea de drept.
Am venit doar după bani, voi puteţi păstra bestia.
Nu o vreţi?
Dacă sunteţi inteligenţi, veţi scăpa de ea.
Bubby a aşteptat prea mult.
O femeie de vârsta ei, trebuia să se relaxeze, să joace cărţi sau ceva.
În schimb, pleca în fiecare noapte la furat de indicatoare, sperând la ce e mai rău.
Ce...
Nu spuneţi că nu v-am avertizat.
- Nimeni nu pleacă! - Uşurel, bine?
Uşurel? Sunt banii mei!
Ai mei!
Nu, iubitule!
- Nu, nu-l atinge! - Doamne!
Aşteptaţi! Unde plecaţi?
Dă-i înapoi! Sunt ai mei!
Sunt banii mei!
Ce crezi că faci?
Dă-i înapoi!
Sunt banii mei!
Alice.
Alice?
Alice.
Eşti bine?
Au luat totul!
De ce nu i-ai oprit?
Serios?
Bună, dragă.
Trebuie să vorbim despre terenul vostru.
Consiliul a trimis trei scrisori,
şi toată lumea vorbeşte despre asta.
N-a venit grădinarul.
E de la birou. Trebuie să răspund.
- Vă ocupaţi voi, nu? - Desigur.
Minunat. Bună, Mar.
Minunat.
Târfă.
Trebuie să ne apucăm de treabă.
Lucrez de la 7:00 dimineaţa.
Tot...
Mai puţin decât înainte?
Da. Doar de cinci şi de unu.
Ceainicului nu-i place să plătească ca înainte.
Eu...
Avem nevoie de ajutor.
Ce faci?
Care-i cel mai dur şi mai rău nenorocit de-aici?
Uriaşul de acolo.
Tocmai a ieşit din închisoare, condamnat pentru crimă.
Două shot-uri de whiskey, te rog.
- Sună la 911. - Dragule, aşteaptă.
Nu uita asta.
Exact.
Eşti drăguţ.
Una din zilele grele, John?
Ştii...
Bună, John.
Iisuse Hristoase!
Bună.
Nu arăţi prea bine.
- Mă simt ca un milion de dolari. - Te schimbi.
Ceainicul vă consumă pe tine şi pe soţia ta.
Crede-mă. Acest obiect vă va distruge vieţile.
Nu veţi mai avea nimic. Ce veţi face apoi?
Charles Graves!
- Ai timp pentru un vechi prieten? - Cu greu.
- Ai mult de lucru? - Da.
60 de ore pe săptămână, să poată merge Louise la şcoală.
Iisuse!
- Cum stau lucrurile pe "Strada Uşoară"? - Ai fi surprins?
Ce s-a întâmplat? Vi s-a terminat norocul?
Ei bine, nu este aşa de rău...
Ce naiba ai păţit la faţă? Zici că îţi iese ochiul afară.
- Sunt bine. - Care-i problema ta?
Sunt prietenul tău cel mai bun. Nu te-am văzut de-o veşnicie.
Apari arătând ca Fantomă de la Operă.
- Ce naiba se petrece? - Chuck, mi-aş dori
să-ţi spun totul chiar acum,
dar sunt convins că nu m-ai crede.
Orice s-ar întâmpla, nu contează.
Nu se merită. Fă-mi o favoare,
relaxează-te un minut şi aminteşte-ţi ce este important, bine?
Dacă ai nevoie de o slujbă, poţi lucra aici.
E slab salariul, dar măcar beneficiile...
Stai, nu sunt beneficii.
James, şeful trotuarelor!
Da, păzea că vin!
Piciorul meu!
Bine, o fac din nou.
M-a durut.
Nu aşa se comportă adulţii!
Ce faci, iubitule?
Vreau să-ţi pun o întrebare.
De ce voi sfârşi ca Muhammad Ali?
Ca să avem un credit bancar bun?
Nu mai fi copil!
Dă-te la o parte. Vreau să înot.
Aşteaptă, iubitule.
Iisuse Hristoase! Te-ai împuşcat, sau ce?
Sunt bine.
Cine nu e bine?
Skater te facem!
Da! Haide!
- Haide, fă-l praf! - Da!
Bine, te descurci bine.
Împinge!
- E bine. - Haide, împinge!
Cine naiba eşti tu? La naiba!
Vai!
Unde mai este durere îngrozitoare, John?
- Alice, vreau să merg acasă. Am terminat. - Nu, nu.
Trebuie să continuăm. Ştim că am energie.
De când am atins-o, totul pare mai intens.
Nu vreau să pierd acest sentiment niciodată.
Există foarte multă durere aici.
Alice. Alice!
Trăim într-o lume atât de groaznică.
Alice! Alice!
Stai!
- Ce crezi că faci? - Ce naiba a fost asta?
Trecea pe interzis!
Aşa că îl ucidem?
Alice, am spus că ne oprim când ne scapă de sub control.
Vrei să calci pe cineva cu maşina!
Maniaci nebărbieriţi ne fură banii din veceu!
Eu zic că ne-a scăpat de sub control.
La naiba, John!
Ştiam că asta se va întâmpla. Ştiam!
Tu...
Ce-i?
Nu poţi duce nimic la bun sfârşit.
Ai planuri mari şi promisiuni,
dar nu m-ai dus nici măcar în luna de miere.
Îmi pare rău, am muncit ca un negru ca să-ţi poţi lua diploma.
Şi cât de mult ai muncit, n-ai mai avansat.
Cum este posibil?
Poate dacă aveam o soţie care nu doar stă acasă,
gândindu-se cum va începe de sus, în loc s-o ia de jos,
cum face restul lumii. Ştii ceva?
- Să te ia naiba, bine? - Ieşi din maşină?
Da, asta fac! Te urăsc acum!
- Iubito, întoarce-te! - Nu vreau să fiu în preajma ta!
- Nu, am plecat de-aici! - Te rog, întoarce-te.
Înnebuneşti.
Ai grijă!
Alice.
Eşti bine?
Sunt bine.
- De unde-au apărut? - Nu ştiu.
Îmi pare rău în avans.
Unor bărbaţi le este destinat să cadă, John.
Iar tu eşti unul din ei.
Cred că loteria există din cauza unor tipi ca tine,
care ştiu din adâncul inimii că norocul este singura cale
prin care îşi vor depăşi personalităţile lipsite de coloană vertebrală şi speranţă.
Amândoi ştim...
Că eu ştiu...
Că tu ştii că sunt prea bună pentru tine.
Ouch!
Bine.
Acum e rândul tău.
Poftim?
Răneşte-mă, John.
- Nu. - John.
Răneşte-mă.
Nu aici.
E un război psihologic. Ceainicului îi place.
Ce este?
Ai secrete, nu?
Frânge-mi inima, iubire.
Am nevoie de un bărbat, John.
Ajunul Anului Nou.
Acum patru ani.
M-ai ignorat la petrecere.
Şi după miezul nopţii, am luat-o pe Payton...
şi am sărutat-o.
Încă mă gândesc la asta.
Uneori când te sărut pe tine.
Asta a fost bună.
Nu.
Primăvara trecută, când beam şi ne jucam cărţi cu prietenii mei,
motivul pentru care am insistat să plecăm
când au început să joace pe dezbrăcate, n-a fost pentru că mă simţeau rău.
Chiar aşa?
Penisul tău în stare fleaşcă este foarte mic.
E o dimensiune medie. Poţi să verifici.
Eu am făcut-o.
Încă am înregistrarea cu fata care mi-a luat virginitatea.
E într-o cutie cu numele Captain Ron,
chiar lângă Top Gun.
L-am lăsat pe Arnie să coboare la subsol.
Ce-ai făcut?
Arnie? Proprietarul Arnie?
Acum trei ani, înainte să ne căsătorim.
Doamne!
Şi tu nu i-ai făcut nimic?
Îmi pare foarte rău.
Poftim?
Arnie?
- Ce vrei? - Nimic.
Am venit doar să-ţi retez scula.
Bună. Bună, Alice.
Tu trebuie să fii Brandi.
Nu am făcut cunoştinţă.
Eu sunt John. I-o trag lui Alice...
Care, aparent, i-o suge lui Arnie,
care cred că te călăreşte ca o gorilă uriaşă.
- Te iau de gât! - E o prostie!
Stai! Crezi că dacă ai atâţia bani,
poţi veni aici să-mi vorbeşti cum vrei?
Da.
Dragule, eşti bine?
Da, sunt bine.
Cu grijă.
Uşor.
Nu!
E al meu!
Arnie!
Curtea nu pare întreţinută.
Ce naiba e aia? Răspundeţi!
Iubito! Ascultă-mă.
Cine-i târfa acum? Te ucid!
A fost o singură dată, îţi jur pe Dumnezeu.
Eşti naşpa la karaoke.
De când am aflat despre Arnie,
m-am gândit să mă culc cu o altă femeie.
Nu sunt singur încă pe care s-o aleg, dar ştiu că am multe opţiuni.
Nu m-a deranjat.
72 de dolari şi mărunţiş.
Prima dată din viaţa mea când am fost complet sinceră.
Ştii, obişnuiam să cred
că oamenii din partea aceasta a oraşului sunt mult mai fericiţi şi mai buni.
Aşteaptă.
Au secrete mai murdare decât ne-am putea imagina.
Nu pot prevedea că se va termina prost.
Eşti sigură?
- Da. - E un alt nivel.
Salut, oameni buni. Ce-aveţi acolo?
Deschide-l. Să terminăm mai repede.
Casper?
Soţia ta l-a lăsat într-o maşină timp de trei ore,
când aţi fost plecaţi vara trecută.
Cum ai putut?
- Ricky. - Nu! Pleacă de lângă noi!
Te rog, nu mă pune să fac asta.
Distracţie.
Da, e biroul în care suntem acum.
E piciorul soţului tău, în gura angajatului Josh.
Iar asta e canapeaua pe care stăm acum.
Cred că e în regulă. Cred că e suficient.
Mulţumesc din suflet. Poţi păstra asta.
Habar n-are că nu e tatăl copilului?
A rămas însărcinată înainte să-l cunoască.
I-a spus că e al lui şi s-a născut prematur.
4 kilograme şi 170 de grame.
Iar Joe a crezut-o.
Săracul nenorocit.
Dragule, ce-ar fi să mergi să te joci cu ceilalţi copii,
în cealaltă cameră?
Minunat.
- Ne mai vedem. - Beţi nişte limonadă.
Proaspătă.
Salut, oameni buni.
Aşadar, ce vă aduce pe la noi? Aţi trecut prin zonă?
Care-i vestea?
Ştiu!
Eşti însărcinată.
Aşa este, nu?
Dragă, las-o pe ea să spună. Noi am spus-o de cinci ori.
Nu, nu sunt însărcinată.
Dar am venit aici să vă spunem ceva.
Există o minciună în camera asta,
iar noi am venit s-o rezolvăm.
Despre ce vorbeşti?
Cred că ştii prea bine.
Joe, cred că este ceva ce trebuie să clarificăm.
Ceva ce mi-a spus Alice mai devreme...
Cred c-ar fi mai bine să ştiţi.
Acum ceva vreme...
- Tu... - Sunt geloasă pe familia voastră.
Geloasă?
În trecut, am fost foarte rea cu tine, şi îmi pare rău.
Doar că tu găseşti fericirea atât de repede...
Viaţa pare foarte uşoară aşa cum o trăieşti tu.
E uimitor.
Vorbeşti serios?
Da.
Din adâncul inimii.
Surioară.
Veţi primi şi voi şansa de a avea un copil.
De asemenea, oameni buni...
Ne gândim să devenim vegetarieni.
Aduc cartea cu reţete.
Ce e?
Nu pot să cred că n-am putut-o face.
E un lucru bun. Omenesc, chiar.
Rămânem în urmă, John.
M-am gândit.
O lovitură mare,
facem un milion...
Şi ne luăm rămas bun de la ceainic.
Nu avem destui?
Mai ales după ziua de azi.
Bine.
Spune.
Sunt pedofili şi traficanţi de droguri la terenurile de joacă.
Putem lua unul.
Dacă ucidem un nemernic,
facem lumii o favoare.
Dacă ucidem doi, suntem eroi.
Eroi bogaţi.
De ce te-ai oprit?
Cred c-am terminat.
Trebuie să-l îngropăm la cel puţin doi metri,
altfel cineva îl va găsi.
Alice, poţi să te opreşti şi să te asculţi o secundă?
Vorbeşti despre uciderea unui om.
Vorbeşti despre îngroparea lui în pământ.
O lovitură uriaşă, John.
O lovitură uriaşă.
Nu pot s-o fac.
Nu sunt capabil să ucid o persoană în viaţa reală.
Trebuie s-o fac singură, ca de obicei.
Nimeni nu trebuie să facă nimic.
Nu trebuie să faci nimic, Dr. Ling a avut dreptate.
N-am vrut să-l ascult la început, dar acum îmi dau seama de ce-a spus.
Te transformi în rău.
Nu-i nimic rău în a vrea mai mult.
Nu-i nimic rău cu ceainicul.
Este preţios.
Dacă ţi-aş cere să alegi între mine şi el acum?
Am nevoie de ajutorul tău.
Intră, John.
Este rău.
Trebuia să fac ceva mai devreme, nu ştiu...
Nu ştiu ce puteam să fac.
Tatăl meu, tatăl său,
străbunicii lui, timp de două secole, au jurat
să găsească ceainicul şi să-l ascundă pentru totdeauna.
Am oportunitatea pe care ei au căutat-o toată viaţa.
Am găsit ceainicul în mâna unor oamenii medii, buni.
Unde-i Alice, John?
Va dori mai mult.
În curând, nu doar pe cei răi, dar şi pe cei slabi.
De ce n-ai intrat în casa noastră s-o furi?
Trebuie dată, nu luată.
Asta e singura cale pentru a o seca de putere.
Întrebarea este dacă vreţi să mi-o daţi.
Dar...
Asta nu se va întâmpla.
Dr. Ling.
Spune-mi ce să fac s-o trezesc.
Nu mai este speranţă.
Probabil că este prea târziu pentru voi doi.
Renunţi la noi?
Nu voi renunţa niciodată la ceainic.
Voi aştepta, şi voi aştepta,
până când vă va distruge,
iar apoi îl voi urma la următorul proprietar,
şi apoi la următorul.
Voi bate la uşa lor şi le voi spune ce v-am spus şi vouă.
Poate ei vor asculta.
Ce faci?
Promite-mi că îi vei pune capăt.
Îl vom da lui Ling, vom scăpa de el.
Bine.
Te rog, hai înapoi în casă.
Nu te apropia, Alice.
N-am ucis pe nimeni.
Dar o vei face.
Vom scăpa de el. O vom face chiar acum.
Promiţi?
Da, promit.
Ai spus că nu duc la bun sfârşit nimic.
Nu, John!
Doamne!
Nu, te rog!
Doamne!
John! John. John.
Trezeşte-te.
Te rog.
John, te rog, trezeşte-te.
Te rog, trezeşte-te.
Te rog.
Nu pot s-o fac fără tine.
Te iubesc.
Trezeşte-te, te rog.
Eşti viu?
Da.
Dar promiţi că vom scăpa de el?
Promit.
Sunt foarte pregătită.
Aud zgomot jos.
Mă duc eu.
- A plecat. - Da?
Arnie a luat ceainicul.
Hai să scăpăm de toate...
Maşina, casa...
Totul, nu mai vreau nimic. Mi-e dor de Pinto-ul nostru.
Aşteaptă.
I-am dat lui Sauron înapoi inelul?
- Eşti foarte tocilar! - Nu, vorbesc serios.
Trebuie să-l ducem la Ling chiar noi.
Trebuie să reparăm asta.
Pentru că suntem John şi Alice Macy,
oameni foarte buni!
Da.
- Da? - Da.
Să recapitulăm. Are cel puţin două pistoale,
probabil o colecţie de cutie, inclusiv un cuţit răsucit.
Proiectat special pentru tăierea măruntaielor
unui bărbat mai scund, cu simţul umorului dezvoltat.
Un cuţit răsucit?
E cea mai zgârcită persoană pe care o ştiu.
Şi are un ceainic magic care îl plăteşte pentru durere.
Şi ne urăşte.
Cu siguranţă.
Arnie!
Lasă-ne să intrăm!
Ştim că ai ceainicul.
Arnie?
Iisuse Hristoase!
Am venit prea târziu.
- Serios? - Doamne!
Priviţi, câştig bani umblând prin casă.
Arnie. Arnie, relaxează-te.
Lasă pistolul. Arnie, lasă pistolul.
- Nimeni nu vă va duce dorul. - Lasă pistolul deoparte.
- Lasă-l jos, ascultă-mă. - Stai, stai.
Aşteaptă, Arnie.
E o nebunie. Uită-te la tine!
Mai că mă simt prost să fac asta, ştiţi voi, datorită trecutului...
Nu!
Doamne!
Arăţi aproape ca un bărbat.
Sunt bărbat!
Mi-am făcut lucruri pe care nu ţi le poţi imagina, prietene.
Mi-am ars, mi-am tăiat, mi-am mutilat fiecare parte a corpului.
Am trecut de partea întunecată, şi nu am nicio frică.
Acum dă-ne nenorocitul de ceainic!
Nu!
Nu! Nu! Nu!
Nu!
Calmaţi-vă!
Doamne!
Da.
Eşti bine?
Eşti bine, iubitule?
Dă-mi mie.
Bun.
În genunchi cu voi!
Bun. Bun.
Întotdeauna mi-am dorit s-o spun. Cum fac poliţiştii.
Bună, Alice.
Arăţi ca dracu'!
Vom scoate foarte mulţi bani de pe urma voastră!
- Nu vrei s-o faci. Crede-mă. - Luaţi-vă rămas bun.
- Nu. - Vise plăcute.
Nu vreţi să faceţi...
- Staţi! - Doamne!
Vrăjitori!
Daţi-ne ceainicul!
Mă scuzaţi, cine naiba sunteţi voi?
Sunt reprezentantul sfânt al lui Dumnezeu.
Bunica noastră a furat ceainicul de la Hitler,
iar aceşti păcătoşi i l-au furat.
Eu şi fratele meu am venit să luăm ce ne aparţine de drept.
A atins ceainicul, îţi aminteşti?
Aţi dat buzna aici, la mine acasă, m-aţi ameninţat pe mine şi soţia mea?
Aţi venit aici şi m-aţi ameninţat?
Nu se poate! Spune-le, iubitule!
Daţi-mi ceainicul şi poate vă las în viaţă.
Dă-i ceainicul!
Lasă pistolul jos, roşcato. Şi daţi-ne ceainicul.
Pardon? Cum mi-ai zis?
Îţi sparg faţa.
Arnie!
Nu!
Doamne!
Arnie!
Daţi-ne ceainicul!
Arnie! Teroriştilor!
Yoel!
Ce se petrece?
Arnie? Oameni buni?
Doamne!
Am fi putut fi noi.
Doamne.
Să scăpăm de el.
Regi, regine,
dictatori, preoţi,
ţărani şi generali.
Mii l-au avut înaintea voastră.
Puţini au avut puterea să scape de el.
Mulţumesc.
Doamne.
Chuck! Chuck! Chuck!
Suntem bogaţi! Suntem bogaţi!
Traducerea şi adaptarea: LionKing09 Subtitrări-noi Team/www.subtitrari-noi.ro