Traducerea şi adaptarea: RichieTM www.mareleecran.net
Mike, nu mă priveşti.
Nu mă priveşti în ochi.
E semn de slăbiciune.
Doar cei slabi fac aşa ceva.
Te-aş privi în ochi daca-aş vrea, tati.
Doar că nu vrea s-o fac.
Atunci probabil că eşti o persoană slabă.
În mod sigur ai moştenit asta de la maică-ta.
Probabil că ar fi fost mai bine pentru tine..
să te fi născut fetiţă.
Atunci te-am fi numit Michelle.
Vezi tu, slăbiciunea e mai acceptabilă la o fată, Michelle.
Scuză-mă, vreau să spun, Mike.
Tot uit.
Aşteaptă o clipă.
De ce nu ţi-aş spune Michelle de-acum încolo?
În felul ăsta nu m-aş mai simţi atât de ruşinat de tine şi slăbiciunea ta.
M-aş gândi la tine tot timpul ca la o fetiţă.
Ţi-aş cumpăra ciorapi, rochii şi pălării caraghioase şi eşarfe.
Ai fi fetiţa lu' tata.
N-ar trebui să mă mai simt atât de umilit când suntem văzuţi în public, nu-i aşa?
Ce zici de asta, Michelle?
Pare o idee bună?
Nu, tată.
Ce?
Ai spus ceva?
Aşa o voce moale de fetiţă. Nici n-am auzit ce-ai spus.
Te urăsc, tată.
- Vorbeşte fetiţo! - Te urăsc!
Te urăsc, pentru că iubesc..
Mă face să mă simt..
vină înăuntru, ură.
Nu-mi pot lăsa inima să vorbească.
Atunci nu vorbi.
Nu-mi spune. Arată-mi.
Nu-mi spune. Nu mă interesează ce vorbesc fetiţele.
Arată-mi.
Arată-mi supărarea. Aşa că s-o înţeleg.
Iată-te, tată.
Te văd, Michelle.
Văd totul.
Acesta sunt eu, tată.
Asta e ceea ce-mi faci înăuntru.
Mergi până la capăt.
Mergi până se termină.
Ieşi pe partea cealaltă.
Nu te opri la jumătate.
Te urmăresc.
Văd tot ce faci, Mike.
Wow.
Omul e un geniu.
Dr Raglan vrea să vă multumeaca tuturor pentru prezenţă.
Autobuzele vă aşteaptă afară. Mulţumim.
Candy..
Eu sunt, iubita.
Tati!
Bine, dragă.
Ţi-e cald?
Ok, lasă balena. Întoarce-te.
Ridică-ţi părul.
Oh, dumnezeule.
Iartă-mă, Hal.
dar Dl Carveth e încă aici.
Începe să fie interesat de toată treaba asta.
Ok, trimite-l înăuntru.
Dle Carveth.
Mulţumesc.
Frank, a trecut ceva timp.
Ce pot face pentru tine?
Vreau s-o văd pe Nola.
Vreau să-mi văd soţia acum.
Ştiţi că încă e la terapie intensivă.
Nu vă pot lăsa să-i perturbaţi izolarea.
O lăsaţi s-o vadă pe Candice în weekenduri, aşa-i?
Da, Frank, o las. Dar asta e diferit.
Vizitele fiicei erau în program încă de la început.
Programul ei tocmai s-a schimbat.
Ce vrei să spui?
Pari ostil.
Fiica mea a fost bătută sever..
zgâriată şi muşcată!
Maică-sa a făcut-o..
propria ei mamă, aflată sub tratament psihiatric.
Asta e o acuzaţie incredibil de gravă.
Ţi-a spus Candice?
Candice nu vorbeşte despre asta.
Pretinde că nu s-a întâmplat nimic.
Da a fost Nola..
sau vreun alt nebun pe care l-ai pus la păstrare.
În orice caz, gata cu weekendurile cu mama.
Copilul rămâne cu mine.
S-o iei pe Candice acum, în această etapă...
ar putea s-o afunde şi mai mult pe Nola.
E un moment critic pentru ea.
Cred că Nola e băgată până peste cap de mult timp.
Nu ai nici un drept legal să-i refuzi accesul.
Oricând doreşti să verifici asta în sala de judecată..
voi fi bucuros să te ajut.
Pentru binele familiei tale, Frank..
vom fi pregătiţi să facem asta.
Dar nu ne forţa.
Adu-o pe Candy la maică-sa weekendul viitor. N-o va răni.
Trebuie să existe alt răspuns la cele văzute de tine.
Până-mi dai acel răspuns..
Candy nu se mai întoarce.
Da, Hal?
Pregăteşte-o pe Nola Carveth pentru o nouă sesiune în seara asta.
Sigur.
Şi, Chris...
treci la faza a doua, după cină.
Bine Hal
Tipul ăsta Raglan e doar un oportunist emoţional.
E un medic licenţiat, nu?
Un psihiatru adevărat.
Da.
La naiba, psihoplasmia e o farsă.
Un spectacol. Am văzut-o lucrând.
Nu contează ceea ce crezi. Ascultă-mă.
Îl suni pe acest Raglan, şi fii un bărbat autoritar cu el.
Altfel, e doar o chestiune de timp până când poliţia va fi la uşa ta...
şi-ţi vor lua copilul pentru totdeauna.
Legea favorizează îngrijirea maternală.
Dacă pot dezgropa destule probe..
ca să dovedesc că Raglan e un farsor, că Somafree colcăie de nebuni...
că nu e un loc pentru copii, oricând..
Te apropii.
Dar dacă Candy nu se prezintă acolo următorul weekend..
nevasta ta poate acţiona legal imediat.
Te vei trezi legat cu o citaţie în şapte zile.
Dacă-i dau Nolei destul timp, va răni fără îndoială copilul.
Sunt sigur de asta.
Voi face tot ce trebuie.
Uite-l pe tăticul.
Sunt sigură că se pricepe la fermoarul ăsta. Poftim.
Eşti gata.
Aş dori să stăm de vorbă cândva, Dle Carveth...
în legătură cu activităţile şcolare ale lui Candy.
Aţi lipsit la ultima şedinţă.
Bine, curând.
Mulţumesc.
Ne vedem mâine Candy.
Mersi mult Frank.
- Pentru ce? - Că mi-ai adus nepoata.
Ştiu că dacă era după Nola, n-o mai vedeam pe Candice.
Juliana, nu-i adevărat.
Nola şi cu mine ştim că are nevoie de bunica ei, mai ales acum.
Eşti drăguţ.
Bănuiesc că ştii, acum, cum e.
- Cum e? - Să fii părinte.
Să fii învinovăţit pentru toate.
Să-ţi fie distorsionat trecutul, aşa încât să nu te mai recunoşti nici tu.
Mă refer la versiunea copilului despre trecut.
Juliana, Candice n-are decât 5 ani.
Lucrează la asta deja, crede-mă.
La 30 de secunde după naştere deja ai un trecut.
La 60 de secunde după, începi să te minţi în legătură cu el.
Cred că m-am lăfăit într-un butoi cu nostalgie în aceste ultime zile.
O fi vremea de vină. Cel puţin acum am un partener.
- Trebuie să plec. - Desigur.
Pa, Tati.
Nu te grăbi, vom fi bine.
O să mă întorc imediat, iubita.
Să-mi umplu paharul şi apoi ne vom uita peste nişte poze vechi şi frumoase.
Mami.
Da, Candice?
Da, iubire?
Mami, mă răneşti.
M-ai lovit cu pumnii, şi apoi m-ai zgâriat cu unghiile.
M-ai rănit.
Nu, dragă.
Poate ai avut un vis urât.
Mămicile nu fac aşa ceva. Mămicile nu-şi lovesc copiii.
Nu?
Niciodată?
Ba, câteodată.
Câteodată, dar atunci sunt mămici rele, mămici depravate.
Ca a cui?
Ca a cui mămică?
Ca a mea.
Depravată şi rea.
Nu, Nola, nu sunt.
Eşti nedreaptă, iubire. Mămicile nu fac asta niciodată.
Mămicile nu-şi rănesc proprii copii.
Pe mine m-ai rănit.
M-ai bătut şi m-ai zgâriat.
M-ai aruncat pe scări.
Arată-mi ce-am făcut.
Nu te opri acum, dragă, arată-mi.
Arată-mi supărarea. Arată-mi-o.
Mergi până la capăt.
Mergi prin ea, până la capăt.
Până la sfârşit.
Asta-i preferata mea.
Asta-i preferata ta?
Da, mami la spital când era fetiţă.
Exact. Îmi amintesc asta.
Bunicul Barton a făcut poza.
Spune-mi povestea acestei poze.
De ce era mami în spital aşa mult timp?
Uneori se trezea şi era acoperită...
cu umflături mari şi urâte.
Iar doctorii erau îngrijoraţi, pentru că nu putea înţelege..
ce erau acele umflături pe pielea ei.
Cred că n-am pus bine vasele. Mă duc să văd ce s-a întâmplat.
Şi dacă tot plec, cred că voi umple şi paharele.
Jerry.
Salut, Frank.
Rămâi în urmă cu astea.
Familia Branley crede că se va muta aici prin mai.
Noi n-o să facem asta încă. Poate în iunie.
Am auzit că s-a blocat autorizaţia de canalizare a oraşului.
Pentru modificări în legea construcţiilor.
Dle Carveth.
Un telefon pentru d-voastră.
- Alo. - Dl Carveth?
- Da. - Şl Frank Carveth?
- Eu sunt Frank Carveth. - Sergent Martel, Secţia 78 de Poliţie.
Un ofiţer de-al nostru a găsit o fereastră spartă în bucătărie..
când patrula prin cartier.
A găsit trupul soacrei în bucătărie.
Arma crimei era pe joc, lângă ea.
A găsit-o apoi pe fetiţa la etaj, dormind adânc în cameră.
Se pare că a ratat toată întâmplarea.
- Unde-i acum? Aş vrea s-o văd. - Cu psihologul nostru, Dr Birkin.
- Psihologul? De ce? Era agitată? - Nu.
Din contră, a fost foarte calmă pe întreaga durată.
Poate prea calmă, aşa că l-am rugat pe doctor să vorbească cu ea.
Doar pentru o opinie avizată.
Între timp, vă puteţi gândi la vreo persoană..
care ar avea motive s-o rănească pe femeia asta?
Ştiţi, nu-mi pare să fie un caz simplu de surprindere a
unui spărgător, sau un viol urmat omor.
Juliana a avut o serie de iubiţi. N-am cunoscut nici unul din ei.
Dar soţul dânsei?
Îl cheamă Barton Kelly. Lucrează pentru guvern, în Halifax.
Sunt divorţaţi de 10 ani.
- Dr Birkin? - Dvs. sunteţi tatăl lui Candice.
Aş vrea s-o iau acasă.
Vă rog. Două minute să vorbim. E important. Luaţi loc.
Sincer, nu cred că fiica dvs a scăpat din incident fără să fie marcată.
- Credeţi că a văzut ce s-a întâmplat? - Aşa cred.
Sau a văzut ceva care a afectat-o, a naucit-o..
a deranjat-o într-un fel.
Ofiţerul care a găsit-o spunea că a fost foarte dificil s-o trezească.
Mie asta-mi indică o formă anormală de somn adânc...
pe care un număr de persoane, chiar copii, îl folosesc..
pentru a scăpa din ceva prea dureros de înfruntat.
Şi ea spune că nu-şi aminteşte nici cum a fost adusă la bunica...
sau că ar fi văzut-o.
Credeţi că-şi va aminti cândva?
Dle Carveth, cred că trebuie s-o încurajaţi să-şi amintească.
De ce?
Îngrijorarea mea e că ar putea suferi o criză serioasă..
dacă nu ajunge să se împace cu ceea ce a experimentat.
Vedeţi, lucrurile acestea tind să se exprime singure într-un fel sau altul.
Am văzut copii de 5 ani, ca dânsa..
cu ulcere la fel de grave ca la un om de afaceri îmbătrânit.
Ok, am înţeles.
- Acum o pot lua acasă? - Cred că da.
Nicio problemă.
Eşti sigură că nu vrei o poveste?
Nu trebuie să citeşti.
Pot inventa una pentru tine.
Vrei tu să-mi spui o poveste..
despre ce s-a întâmplat la bunica?
Culcă-te, draga mea.
Voi lăsa aprinsă lumina pe hol.
La naiba.
Fără telefoane în exterior. Eşti în izolare. Ştii asta.
Am încercat să dau de Dr. Raglan. Nu a venit.
E pe drum.
Chris...
E ceva în neregulă? Orice?
Atunci e vina mea din nou.
Nimic nu-i greşit, cu excepţia mea.
Nu, astea-i Frank deformând vorbele mele.
Nu va avea răbdare, nu va avea incrdere în mine, nu va aştepta să mă fac bine.
El crde...
că mă transform în mama mea.
Zi de zi, cu fiecare moment, el crde că încerc...
să o transform pe Candy în copilul Nola.
E adevărat?
Nu. Ăsta-i ultimul lucru pe care..
Cine e?
E Tati.
Frank mă urăşte, Tati. Mă dispreţuieşte.
Crede că încerc să-i fac rău fetiţei mele...
şi ştiu că se gândeşte la o cale să mi-o ia.
Iar asta nu e corect. E foarte arogant din partea lui.
Nu trebuie să fii prea dură cu el Nola, draga mea.
Vrea doar să fie un tată bun, protector.
Nu.
Ba da.
Nu face decât ce-ar face orice tată bun.
Îşi protejează fetiţa.
Nu e nimic rău în asta, nu-i aşa? Nu vrea s-o vadă rănită.
Nu vrea să fie rănită de nimeni, nici măcar de propria ei mamă.
Acum, e ceva greşit în asta?
Nu.
Nu, nu e.
Adică, e la fel cu ce-am făcut eu pentru tine, nu-i aşa?
Frank o protejează pe Candy la fel cum eu te protejez pe tine, nu?
Nu-i aşa?
Nu.
Cum adică, "nu"?
- Ce vrei să spui prin "nu"? - Te iubesc Tati.
Nu vrea să crezi că nu te iubesc.
Adică, n-ai făcut-o
"N-am făcut-o?"
Ce n-am făcut?
Nu m-ai protejat.
N-ai făcut-o.
Trebuia s-o faci dar n-ai făcut-o.
Nu trebuia să-ţi întorci privirea când m-a lovit.
Şi nu trebuia să pleci de la masă...
când mi-a întors cuvintele. Trebuia s-o opreşti.
Trebuia s-o loveşti pe ea când m-a lovit!
Şi trebuia s-o trânteşti pe ea când m-a trântit.
Oh, Doamne, te iubesc.
Dar nu m-ai protejat.
Şi trebuia s-o faci.
Ai pretins că nu se întâmplă nimic.
Ai privit în altă parte.
Şi nu trebuia să faci asta.
De ce-ai făcut-o?
Nu mă iubeai?
Uite-l, e aici.
Uite-l pe bunicul tău.
Barton.
Salut Frank. Ce mai faci? Mă bucur să te văd.
- Lasă-mă să iau asta. - Bună. Ce faci Candy?
Presupun că nu-ţi aminteşti de bătrânul tău bunic.
Pe aici.
Nu trebuia să vii până aici. Ne puteam vedea mai încolo, la hotel.
Nu mi-a plăcut ideea să vii singur.
Cât ai de gând să rămâi?
Păi cred că putem face înmormântarea mâine...
dar părinţii Julianei ar putea veni din Arizona.
Apoi mai e sora din Vancouver. Nu ştiu cum se va rezolva.
- Ok. La ce hotel stai? - Park Plaza.
Ştii, mă gândeam să mă întorc la casa aia veche.
Încă mai am cheia, după atâţia ani.
Juliana făcea mare caz de faptul că n-am schimbat încuietorile.
N-am înţeles niciodată de ce.
Poate din cauză că nu putea acceptă faptul că s-a terminat.
Când mă gândesc la tine şi Nola...
şi minunea asta de copil care trebuie să treacă prin aceleaşi dificultăţi..
E suficient să-ţi vină să plângi.
Da, este.
Am venit să-l văd pe Dl. Jan Hartog.
Intraţi. Drept înainte.
Luaţi loc. Vin imediat.
Luaţi loc. Vin într-o clipă
Afurisitul.
Okay.
Asta e..
inima mea, acolo pe podea.
- Inima? - A doua inimă.
Prima inimă îţi face sângele să circule, corect?
Dar cu rămâne cu fluidele limfatice.
Nu ştiu.
Mişcarea, mersul şi alergatul, sexul rostogolitul pe podea, orice.
Oamenii au un întreg sistem despre care nici nu-s conştienţi.
Sistemul limfatic. E ca sistemul circulator...
cu propriile sale vene şi artere...
dar fără inimă.
Trebuie să te mişti pentru a-l face să circule.
Iar mie-mi dau doar pastile. În fiecare zi.
Iar eu trebuie să le plimb prin sistemul meu limfatic.
La naiba.
Scuză-mi transpiraţia.
O să fac o baie, curând.
Deci, Dle Carveth..
cum aţi dat peste numele meu?
Avocatul meu îl ştie pe avocatul d-voastră.
Înţeleg.
Şi avocatul d-voastră pregăteşte un proces împotriva lui Raglan?
În principiu da.
- Puţin diferit de al d-voastră. - Cât de diferit?
Nevasta mea e încă în terapie cu Raglan.
Invoc daune psihologice nu fizice.
Înţeleg. Mai lasă-l un pic cu nevastă-ta...
şi vei putea invoca şi daune fizice.
Nu va impresiona în faţa juriului?
Îţi place? Mie da.
Ăsta-i efectul Raglan. Psihoplasmia..
se cheamă acum limfosarcom.
Şi se întinde.
E o formă de cancer a sistemului limfatic.
Îl crezi vinovat de asta pe Raglan?
Raglan a cauzat-o.
Raglan mi-a încurajat corpul..
să se revolte împotriva mea.
Şi a făcut-o.
Am în mâini o mică revoluţie...
şi n-o pot innabusi cu prea mare succes.
Atunci avocatul d-voastră crede că poate dovedi vina lui Raglan?
Glumeşti? Nu poţi dovedi aşa ceva în instanţă.
Intri din start în zona metafizică.
Cum ştii că n-aş fi făcut cancer la 32 de ani...
indiferent dacă intrăm în terapia psihoplasmica sau nu.
Nu, am fi ridiculizaţi în instanţă.
Atunci de ce mergi la proces?
Răzbunare.
Chiar dacă pierdem, lumea se va nelinişti în legătură cu psihoplasmia.
Va fi reclamă proastă.
Nici nu-şi vor mai aminti dacă am câştigat sau nu.
Îi vor aminti doar sloganul:
"Psihoplasmia poate cauza cancer".
Inspirat.
Vă ajută asta?
Poate.
Nu sunt singur.
Ţin legătura cu un grup de oameni care au trecut prin asta.
Poate formăm un club.
Vreau să vă ajut.
Okay. Mersi.
Dr Raglan?
Da?
Sunt Barton Kelly, tatăl Nolei Carveth.
Mă bucur să vă cunosc.
Mă scuzaţi că vă acostez aşa..
dar recepţionera nu a fost de prea mare ajutor.
Ştia probabil că sunt pe drum spre...
Ştiaţi că mama Nolei a murit ieri?
Că a fost ucisă?
Da, poliţia mi-a comunicat.
- Atunci aţi informat-o. - Nu, n-am făcut-o.
De asta sunt aici, să-i spun.
Dle Kelly, moartea soţiei dvs. e un lucru tragic şi şocant.
De aceea nu cred că Nola trebuie să fle.
Cum?
Nola trece printr-o fază critică a terapiei sale.
Nu sunt sigur că va putea primi vestea.
Îmi spuneţi că trebuie s-o îngrop pe mama fetei..
şi să nu-i spun nimic despre asta?
Da, asta spun.
Sunteţi un ticălos ignorant, Dr. Raglan.
Mi-am lăsat numărul de telefon..
la recepţie.
Dacă nu privesc veste de la fiica mea până mâine după-amiază..
mă întorc după ea.
Să-l opresc?
Nu, e în regulă.
E băut.
Bună. Scuze c-am întârziat.
- Voi doi păreţi că vă simţiţi bine. - Ne simţim.
Tati, Dra Mayer a spus că e înfometată.
O putem hrăni la noi deseară?
Candy..
Am putea dacă ar vrea.
Ce zici?
Păi...
Am putea sta de vorbă după ce Candy merge la culcare.
Desigur.
Imediat ce Candy a realizat că eram singur..
m-a convins să ne jucăm împreună "mama şi fiica".
Are nevoie de afecţiune maternă şi n-o primeşte.
Uneori m-apuca groază că poate mi-am distrus deja copilul.
N-are nici 6 ani.
Nu eşti doar tu.
Uneori, când mă compătimesc, îmi zic "Nu e vina ta.
Ai fost prins.
Te-ai încurcat cu o femeie care te-a luat pentru sănătatea ta mintală..
sperând că se va lipi de ea."
În schimb, pare să fie exact pe dos.
Alo?
E Barton Kelly, Frank.
Cum eşti?
Aşa şi-aşa.
Tu cum eşti?
Am făcut o greşeală.
M-am întors la locul ăla.
M-a afectat.
Sunt deprimat ca naiba.
Barton, ia un taxi, te rog.
- Spune-i să te ducă... - Asta nu-i tot.
E şi Nola.
Cum adică?
Am fost la locul ăla s-o văd.
N-au vrut să mă lase să-i vorbesc.
M-au refuzat, pe mine, tatăl ei!
Isuse.
Aşa că mă întorc acolo, la Somafree.
Vom pleca imediat ce ajungi aici.
Când ajung acolo?
Te aştept.
Ştiu că ai vrea să vii cu mine acolo.
- Nu eşti prea departe, nu? - Barton, ascultă-mă.
Nu cred că e un lucru înţelept.
Eu o fac, cu sau fără tine.
Okay.
Sunt la 15 minute de tine. Aşteaptă-mă.
Voi veni.
Eşti un băiat de treabă.
Vom merge acolo şi-i vom învăţa minte.
Te aştept.
Am sentimentul că am fost recrutată pentru baby-sit.
Ai putea? Nu durează decât 45 de minute.
E băut.
Va zbura cu maşina de pe-un pod dacă nu-i bag minţile-n cap.
45 de minute?
Doar atât am nevoie.
Okay.
Mersi.
Serveşte-te cu nişte cafea.
Poftim.
Rasfoieste-le cât timp sunt plecat.
Dacă-ţi plac ţi le fac cadou.
45 de minute.
Nu trebuia...
N-am plănuit să fie aşa.
Nola?
Barton!
Eu sunt!
Nu pot să-mi revin.
Chestia era în casă.
Era în casă tot timpul. Am cercetat locul..
dar nu căutam nimic atât de mic, şi ne-a scăpat.
Ne-am irosit timpul căutând un muzician estonian.
Aţi aflat cui aparţine puştiul?
Nu. Bănuiala mea...
e că vreo nebună n-a vrut să ştie nimeni c-a născut un copil deformat.
L-a încuiat în mansardă cu anii şi n-a spus nimănui.
N-ar fi prima oară.
Bună.
Cine e?
Ruth Mayer.
Vreţi să vorbit cu Frank Carveth?
Ruth Mayer? De la şcoala Krell Street?
Da.
Sunteţi Dna Carveth?
Tu şi soţul meu aveţi o şedinţă particulară?
Nici măcar n-o să mă deranjez să răspund.
Târfă!
Îmi ucizi familia!
Prietenul nostru are nişte ochi foarte stranii.
Au irisuri dar nu au reţine.
Cred că viziunea sa despre lume e foarte distorsionată.
Sunt destul de sigur că vede lucrurile în alb-negru.
Fără culoare.
Buza superioară e despicată.
Buză de iepure...
însă palatul e normal.
Iar limbă e prea groasă şi inflexibilă pentru vorbit.
Nu are dinţi..
dar poate muşcă destul de urât..
cu gingiile astea în formă de cioc.
De ce a murit?
Am găsit un fel de sac cărnos, dezumflat..
între omoplaţii individului..
Conţine urmă de ceva nutrient solid
asemănător cu sacul vitelin de la unii peşti.
sau cocoaşa cămilei.
În principiu, e un recipient care a fost plin la naştere.
Odată ce materia din cocoaşa e complet asimilată...
creatura pur şi simplu moare de foame.
I se termină gazul, cum ar veni.
Iar asta ne aduce la ultimul lucru interesant.
Există o diformitate externă.
Adică, dincolo de lipsa organelor sexuale.
E foarte subtilă şi deosebit de intrigantă.
Mă întreb dacă aţi observat-o.
- N-aţi văzut-o? - Ce anume?
N-are buric.
- Creatura nu are buric. - Exact.
Ceea ce înseamnă că această fiinţă n-a fost în realitatea născută.
Cel puţin, nu în felul incare fiinţele umane sunt.
Isuse.
Eşti începutul sfârşitului, Dra Mayer.
Începutul sfârşitului pentru mine, familia mea, visul meu.
Atât de trist.
Şi mă simt atât de vinovată pentru rolul meu. Îmi doresc să nu se fi întâmplat.
Îmi doresc să fim împreună din nou, doar noi trei.
Te amăgeşti.
În clipa asta, visezi.
Din ce-mi spune Frank, a fost nasol încă de la început.
N-aţi avut nimic real împreună.
Ar fi mai bine pentru fiecare dacă tu..
Dacă Frank ar divorţa de tine şi s-ar căsători cu mine.
Te-am lăsa s-o vezi pe Candy în weekend.
Prostii!
Am avut destule!
Am avut momente frumoase, lucruri pe care nu le-ai înţelege.
Şi le vom mai avea, dacă doar l-ai lăsa în pace..
şi nu l-ai mai otrăvi împotriva mea şi n-ai mai profita de singurătatea lui.
Atunci m-ar aştepta.
M-ar ajuta să mă fac bine, în loc să mă abandoneze.
Ar face asta, dacă l-ai lăsa în pace.
Lasă-l în pace!
Hei, iartă-mă. Am sunat de câteva ori. N-ai răspuns.
N-am vrut să mai vorbesc cu nevastă-ta. O dată mi-a ajuns.
- Nola a sunat? Ce-a spus? - Uite, trebuie să plec.
Viaţa ta e puţin prea complicată pentru mine în clipa asta.
Ne vedem la următoarea oră deschisă.
Tati.
Ce-i baiul, scumpa mea? De ce nu dormi?
Am visat urât. Un vis foarte urât.
- Despre ce era vorba, iubire? - Mi-e frică să-ţi spun.
- De ce? - Visul nu vrea sa-it spun.
Candy, ascultă-mă.
Ştiu ce s-a întâmplat la bunica. Ştiu ce-ai văzut.
Abia m-am întors de la poliţie.
Acolo am văzut creatura care a rănit-o pe bunica.
E moartă, Candy.
Am văzut-o întinsă pe-o masă, împreună cu poliţia, şi era moartă.
Nu te mai poate răni.
Şi nici pe mine sau pe altcineva.
Înţelegi?
E moartă?
Da.
E totul în regulă, micuţo.
Ce crezi?
Câţi oameni avem în principala clădire.
27.
Ok, îi vreau afară în după-amiaza asta...
iar clădirea închisă.
Va fi dur pentru ei, Hal, mai ales pentru Mike.
Atunci fă-o cu blândeţe.
Dar scoate-i afară.
În regulă.
- Puneţi-vă valizele în compartiment. - Dar nu vreau să plec.
Trebuie să pleci. Haide. Nu vreau decât să te sui în autobuz...
O să-l revezi pe doctor.
Nu vreau să plec.
- Nu mă obliga. - Nu te oblig.
Doar fii băiat bun şi urcă în autobuz, bine?
- Salut, Jan. - Bună Frank.
Uite, cred că avem unul pe bune.
Haide sus. E cineva pe care vreau să-l întâlneşti.
Ăsta e tipul din Chicago?
Nu. E un băiat local.
Locuieşte mai aproape de casă decât credeai.
Dl Carveth e aici să vă vadă.
Ia uite cine-i aici.
Bătrânul Nolei.
- Drona preferată a reginei albinelor. - Doamne, e cam dus.
Va fi dinamită în instanţă.
Ce-ai vrut să spui cu Nola regina albinelor.
E regina albinelor, asta-i clar. Ea e vedeta.
Ea e cea care-l interesează, iar noi restul nu mai contăm.
Nici măcar nu trebuie să plătească.
Asta pentru că ea e cea care trebuie să dovedească..
că "psihoplasmia e mecanismul terapeutic perfect."
Aşa-i citatul, corect?
Poţi fi tăticul meu? El nu mai vrea să fie.
Iar tăticul meu real n-o va face.
Şi nici ticălosul ăla de Raglan nu mai vrea s-o facă.
Vezi, adevăratul meu tătic m-a respins.
Şi tataicul meu surogat m-a respins.
Asta-i absolut minunat, nu crezi?
Calmează-te Mike. Linişteşte-te şi spune-i ce se petrece la Somafree.
Uite..
O să fac o înţelegere cu tine, ok?
Fii tăticul meu.
Te rog. Îţi spun tot ce vrei să ştii.
Voi sângera pentru tine. Vrei să sângerez?
Nu.
Asta-i o prostie, nu? Te dezgustă, îmi dau seama.
Nici tu n-o agreezi aşa că de ce?
Şi oricum, nimeni n-o poate face ca Dr Raglan.
Nici măcar tatăl meu adevărat.
Iar el ştie asta.
Dr Raglan ştie că-s dependent de el..
dar nu-i pasă.
E un om atât de dificil.
Eram la o demonstraţie lunea trecută.
Tu şi Raglan păreaţi apropiaţi. Ce s-a întâmplat?
Ne-a dat afară. Pe toţi.
A încuiat uşa.
E adevărat. Păstrez legătura cu câţiva dintre ei.
Toţi au fost daţi afară de la Somafree iar terapia a fost întreruptă.
Toţi mai puţin nevasta ta. Ea e încă acolo.
Ştie cineva de ce?
Sigur că cineva ştie. Eu ştiu. Vrea să fie singur cu ea.
Dr Raglan vrea să fie singur cu soţia ta.
- Pa tăticul - Pa.
- Bună Frank. - Bună, Wendy.
Repde şi fără vorbă, copii.
Rebecca, vrei să-mi dai foile albastre, te rog?
Iar Clayton, ce-ar fi să-mi dai pe cele mov?
Okay, să vedem.
Persoana asta?
Poţi face şi fulgi. E o idee bună.
Ajutor!
- Care-i problema? - O rănesc pe D-ra Mayer.
Copiii răi o rănesc pe D-ra Mayer.
Au trântit-o pe jos şi o lovesc.
O lovesc pe Dra Mayer. Au făcut-o să cadă!
Candy!
E totul în regulă. Sunt Hal.
Unde-i Chris? Chris de regulă mă trezeşte.
Chris a plecat în oraş.
Ai visat?
Da. Am avut un vis minuat.
Minunat.
Şi dureros, în acelaşi timp.
Fiica mea se întorcea la mine.
Şi Frank.
Şi Ruth Mayer?
Era şi ea în vis?
Învăţătoarea lui Candy?
Nu-mi amintesc.
Atunci poate ar trebui să vorbim despre ea.
Dar nu simt nevoia să vorbesc despre ea.
Nu?
De ce nu?
Nu ştiu.
Cred că devin mai puternică, pentru că într-un fel..
nu mă mai simt ameninţată de ea.
Aici am trăit cu nevasta mea şi copilul timp de 9 luni...
înainte ca Nola să plece la Somafree.
E prima oară când văd locul.
Ce căutăm aici?
Mai spune-mi o dată.
Nu ştiu.
Am crezut că poate Candy s-a întors aici.
Nu e o coincidenţă.
Chestiile acelea, creaturile...
toate au dispărut împreună.
Au luat-o.
Trebuie să mă ajuţi. Cineva mă urmareaste.
- Cinema mă urmăreşte permanent. - Ai aflat ceva?
- Ai aflat de ce te-au dat afară? - Trebuie să mănânc ceva. Orice.
Ce-ai aflat? De ce-au închis Somafree?
- Vorbeşte-mi! Acum! - Okay.
Raglan e pe urmă a ceva important, ceva ce ţine de copii.
- Pur şi simplu s-a plictisit de noi. - Copii? Ce copii?
Copiii ciudaţi din magazia de scule.
Aia de care îngrijeşte nevastă-ta.
Ce-ai făcut cu copilul meu?
Unde-i?
Carveth, despre ce naiba vorbeşti?
Au luat-o.
Au ucis-o pe Ruth Mayer, şi apoi au adus-o pe Candice aici.
Au ucis-o pe Ruth Mayer?
Îmi vreau fata înapoi, acum.
Au adus-o aici, la Nola?
Nu ştiu.
Dacă au adus-o aici înapoi, atunci ar trebui să fie în mansardă.
Acolo locuiesc ei.
Frank, am o armă.
Te vor ucide dacă încerci s-o iei înapoi.
De ce?
Pentru că o consideră una dintre ei.
Eşti nebun.
Frank, ei sunt reali. I-ai văzut.
Sunt doar nişte ciudăţenii. Copii deformaţi.
O laşi pe Nola să aibe grijă de ei.
Sunt sigur că-i place să fie mama surogat.
Nu e mama lor surogat.
E mama lor reală.
Singura lor mamă.
- Nu mai ascult. - Sunt copiii ei.
Mai exact, sunt copiii furiei sale.
Sunt motivaţi doar de mânia ei, indiferent dacă mânia...
e conştientă sau subconştientă.
Vreau să spun, când Nola s-a certat cu Candy weekendul trecut...
s-a supărat, chiar..
stolul a bătut-o.
Dar când şi-a eliberat furia împotriva părinţilor, sub terapie..
atunci i-a ucis.
Ştiu, nici eu n-am putut să cred...
dar acum au ucis-o pe Ruth Mayer...
şi-ar putea să ne ucidă pe amândoi, iar ea nici n-ar fi conştientă de asta.
Nici măcar nu ştie că fetiţa e aici.
- O vreau pe Candice. - Atunci procedează în felul meu.
Te rog.
E calea potrivită.
Ce vrei să fac?
Vreau să te întorci în căsuţă..
şi s-o convingi pe Nola c-o vrei înapoi.
Că-ţi vrei familia înapoi.
Vreau să joci rolul iubitului şi soţului umil.
De ce?
Pentru că dacă o menţii pe Nola calmă şi fericită..
atunci stolul e neutru.
Dacă e docilă, atunci pot intra în mansardă..
s-o iau pe Candy sub braţ şi să ies.
Acum, poţi face asta?
Nu ştiu.
Frank, dacă lucrurile merg rău..
dacă Nola se enervează, dacă copiii se enervează..
Înţelegi?
Nu voi fi singurul care va plăti pentru asta.
Raglan, nu am încredere în tine.
Ce importanţă are?
Voi urca acolo la 30 de secunde după ce intri.
Frank, fii drăguţ cu ea.
Hal?
Eu sunt Nola. Frank.
Visez?
Credeam că ai spus că nu mai vii să mă vezi cât sunt aici.
Cred că a fost o neînţelegere.
De asta am venit.
Vreau să ne înţelegem unul pe celălalt.
Eşti singura femeie pentru mine.
Întotdeauna ai fost, întotdeauna vei fi.
Asta nu se va schimba.
Vreau să ştii asta.
Aş vrea să fie adevărat. Doamne, cât aş vrea.
Am pierdut contactul.
De asta s-au întâmplat toate astea.
Tot ce trebuie să facem e să ne asigurăm că nu-l mai pierdem.
Izolarea e parte din terapia mea.
Ce mi se întâmpla e prea straniu...
prea ciudat pentru a împărtăşi cu cineva din vechea viaţă.
Atunci fă-mă parte din noua ta viaţă.
Lasă-mă să fiu parte din ea.
Arată-mi, învaţă-mă, implica-ma.
Sunt pregătit acum. Înainte nu eram, dar acum sunt.
Candy?
Eşti pregătit pentru mine, Frank?
Eşti pregătit?
Se pare că sunt o persoană foarte specială.
Sunt în mijlocul unei aventuri ciudate.
Lasă-mă să fiu cu tine.
Vreau să merg oriunde te duci.
Vrei?
Da.
Atunci priveşte.
Tati?
E timpul pentru şcoală?
Nu, iubire.
E Dr Hal.
Iar tati e jos, vorbeşte cu mama.
Vrea să te vadă.
Oh, Doamne, Nola.
Nu, te dezgust.
Îţi fac scârbă.
Mă urăşti.
N-ai venit aici pentru că mă iubeşti.
Ai venit să-mi iei fiica şi s-o dai altcuiva.
Nu voi face asta.
Nu ţi-aş face aşa ceva.
Ieşi pe uşa aia. Îl găseşti pe tatăl tău.
Mincinosule. Minţi.
Minţi. Ştiu asta!
Te cunosc atât de bine şi nu-ţi va merge.
O voi ucide pe Candice înainte să o iei cu tine.
Mă auzi?
O voi ucide înainte să te las s-o iei!
Fă-i să înceteze.
Fac ceea ce vrei tu să facă.
Vrei s-o omoare pe Candice.
Tu fă-i să înceteze, ori te omor.
Omoară-mă.
Mergem acasă, Candy.
Mergem acasă.
Traducerea şi adaptarea: RichieTM www.mareleecran.net
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania