Faceţi reclamă produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi.
A fost odată ca niciodată...
- Mamă, e foarte frig! - E foarte frig, Will.
Mai pune un lemn pe foc, puiule.
Dar nu mai e foc, mamă.
Nu-ţi face griji, Jake se va întoarce curând.
O să avem bani de doctor.
- Ai vândut vaca? - N-o să-ţi vină să crezi.
- Cât ai luat pe ea? - Am întâlnit un străin pe drum.
Fasole?
Fasole fermecată.
- O, Jacob. - Boabe de fasole?
A spus că asta o s-o facă bine pe Lotti. Şi că vom trăi fericiţi.
Şi tu ai crezut? Idiotule! Eşti un idiot, Jake!
- O să moară din cauza ta! - Încetaţi. Gândiţi-vă la sora voastră.
FRAŢII GRIMM
DUPĂ 15 ANI
FRANŢA A OCUPAT GERMANIA
ORAŞUL KARLSTADT
Staţi!
- De unde vii, mein Herr? - De la Kassel, lângă Frankfurt.
Domnule, căutăm mâncare şi adăpost.
- Treceţi. - Mersi.
La revedere, dle.
L-am prins. Împinge-l pe-al tău deasupra.
- Gata, acum îl prindem bine. - L-am prins.
Ceva mărunţiş, dle. Ajutaţi un bătrân soldat.
Mulţumesc!
Mulţumesc, dle. Dumnezeu să vă binecuvânteze.
Domnul să te binecuvânteze.
Am să vă îngrijesc calul pentru o jumătate de franc, dle.
- Doar văd de cei mai buni cai, dle.
Atunci dă-i plicul ăsta.
Fraţii Grimm. Către cei interesaţi
Fraţii Grimm?
Fiecare clipă contează.
Vrăjitoarea vine doar în puterea nopţii, când luna-i bine ascunsă.
Vine din cea mai adâncă beznă, din cea mai rece, mai neagră...
Ţipătul ei îţi îngheaţă sângele în vine.
Bine aţi făcut să trimiţi după noi.
- Câţi de-aici au văzut-o? - Toţi cei de lângă moara veche.
S-a întâmplat acum 100 de ani.
Nevasta morarului a fost arsă pe rug pentru vrăjitorie.
După care, i-au aruncat oasele în râu.
Obiceiul cerea să-i fi pecetluit oasele într-o cutie căptuşită cu oglinzi.
Pe malul răului, făcându-le semne.
Mulţi ai văzut-o. "Vrăjitoarea de la moară din Karlstadt."
Da, ştim legenda.
- Atunci ne crezi? - Aş crede tot ce-mi spui, dră.
Veniţi la moara mea. Ce de orori păgâne!
Ţipete prevestitoare de moarte! De îndrăzneşti să te uiţi într-acolo...
Mai tacă-ţi gura! Dă-i doctoria!
Am ajuns la capătul puterilor. Puteţi face ceva pentru noi?
E greu. Jake?
De arzi o vrăjitoare, sufletul ei va arde veşnic.
Aşa că exorcizarea vrăjitoarelor cere metode speciale.
Şi scumpe. Doar o săgeată din lacrimi nevinovate, lacrimi de copil,
trasă direct în inimă, poate stinge acel foc.
Teoretic. Asta nu-i o vrăjitoare obişnuită.
Dar nu mai avem cui ne adresa. Ne ajutaţi?
Ce fac?
Cât?!
- Faceţi ceea ce trebuie. - Sper că da.
LACRIMI DE COPIL
Orice s-ar întâmpla, stai în spatele scutului ăla.
E armura făurită de Richard cel Frumos, care a trezit-o pe Frumoasa Adormită.
Respinge puterile răului.
- De cele mai multe ori. - Aşa e.
Surpriză e lucrul cel mai important.
Nu trebuie să ne simtă până...
nu suntem pregătiţi să o întâmpinăm.
- Ţine asta! - Staţi pe poziţii!
- Will? - Gata!
Trei, doi, unu...
Încearcă să doboare totul.
Fugi!
Trage, Jake!
- E aici! Aici! - Nu-i văd inima, Will!
Ţine-ţi firea, omule!
Fraţii Grimm nu se tem de tine!
Încă o săgeată, Jake! Nu te uita în ochii ei!
- Trage, Jake! - Ceva nu e-n regulă.
Loveşte-o în inimă!
Nu trage!
- Nu te uita în ochii ei! - Ce?
Nu în ochi.
Îmi controlează arma, Will.
- Luptă cu ea, Jacob! - Nu pot, Will!
Suntem fraţi, la naiba!
- Daaa! - Fii Grimm şi luptă-te!
Am ucis noi unele mai rele!
La o parte, la o parte!
Nu te apropia! Încearcă să scape.
Toate sufletele iau forme trupeşti. Şi când sunt învinse, iau forma şerpilor.
Închide-i într-o cutie căptuşită cu oglinzi.
Şi îngroapă-i departe de orice rău. Vrăjitoarea va dispărea pe veci.
- Eşti curajos. - Ia traista.
Fiţi binecuvântaţi, fraţilor.
Avem o înţelegere legală.
O, da, desigur. Mulţumesc.
E moartă?
- Da, de-a binelea. - Sigur că e.
E moartă! Voi spune întregului oraş.
A murit! Vrăjitoarea noastră e moartă!
Ei bine, a fost ceva de coşmar.
Nu te uita aşa la mine.
- Cândva eram un cărturar, Will. - Dar acum eşti o celebritate.
Toate fetele te ştiu pe nume. Ce vrei, scuze?
Nătăfleţ idiot! Maică-ta a fost o vacă ştirba!
Pune-mă jos!
- Pune-mă jos! - Scuze, Hidlick. A alunecat.
Sfinte Sisoe, ce naiba faci? Vrei să ne omori?
Nu asta trebuia?
Fumul ăla groaznic! Ştii, măcar o dată,
aş vrea să-l vând pe măsura performanţei mele.
Bunst!
Ia seama la... catapultă.
Noi zburăm, dăm foc, speriem lumea. Cât e partea noastră?
- Vorbeşte cu Will. - O zecime. Cât ia şi Dumnezeu.
Dar pentru restul de 9, voi doar vă plimbaţi prin oraş şi zâmbiţi.
Vorbeşte cu Napoleon. Organizează-ţi munca. Fă-ţi o firmă.
Dar suntem doi.
De două ori câte zece?
- Vrem două zecimi. - Două zecimi?
Fiecare.
S-a făcut.
Cabotini vicleni ce sunteţi! Acum, uite care-i planul.
Vă odihniţi vreo două zile, după care ne întâlnim la Hamburg.
Jake ştie acolo o legendă cu un troll care bântuie pe pod.
Troll-ul podului! Da!
De ce el întruchipează mereu monştri, iar eu doar fantome de fetişcane?
Pentru că tu, prietene, ai talent. Ai capacitate.
- Şi eu ce am, Will? - Tu, chipeşul meu prieten, ai inimă.
Iar tu destule minciuni cât să umpli un palat ca Versailles-ul.
Corect. Vreţi să ştiţi adevărul, băieţi?
Va fi o luptă scurtă, brutală, după care muriţi.
Micile subterfugii ale vieţii fac să merite totul.
Jumătatea ta, profesore.
Preferi plata în boabe de fasole magică?
Am să iau fasolea. Mulţumesc, Will.
Prostule...
Între timp, în pădurea Marbaden
Cine-i acolo?
Hei! Mă auzi?
Unde eşti?
Da, am luptat împreună!
Neînfricaţi! Şi ai fost foarte curajos, nu?
Cine-i Morarul cel viteaz? Dumneata!
Bea, dragă băiete!
- Bine. Sunt gata într-o clipă. - Will Grimm.
- Dansăm? - Nimic nu intervine între noi, fraţii.
- Nici vrăjitoare viclene! - Nici!
- Nici fiare ticăloase deghizate! - Nici!
Şi nici regine ucigaşe! Nici!
Nici măcar Nasa Moarte.
Doar o iubire credincioasă şi curată o poate-nvinge pe Doamnă cu Coasă!
- Nu-i aşa, Will? - Absolut!
Am o poveste. Am o poveste!
A fost odată ca niciodată, un drăcuşor, al cărui nume trebuie să-l ghiciţi.
Am fost siliţi să coborâm în pântecul iadului ca să-l aflăm! Dar am reuşit!
Dar am reuşit!
Ştiţi, chestia asta e una grea de tot, dacă înţelegeţi ce vreau să spun.
Se scot bani buni de pe urma vrăjitoarelor.
Jake!
- Nu rezistă la băutură. - Nu rezist la băutură!
Porcii de nemţi!
Sărută broscoiul, şi-l prefaci în prinţ!
Staţi!
- Doar o glumă, Will.
Bună seara. Bonsoir.
Ceva roşu la fiolă, nu? O minunăţie de Chateauneuf du Pape?
Haideţi! 1792. Un an foarte bun.
Trăiască revoluţia!
Din partea casei!
Nu te pripi aşa, amice, mai bine lasă-l să răsufle un pic.
Acelaşi pişvaser pe care Hans îl face în pivniţă.
E bună....
Muzica mi se pare că a devenit oribil de franceză.
Ne continuăm sus mica discuţie filosofică?
Ce spui, Jake? Un pic de conversaţie.
Niţel ahh, niţel mm, foarte mulţumesc.
Uite-l că pleacă.
Nu-l interesează decât domniţele din legende şi prinţesele.
Foarte bine. Magia ne aşteaptă.
Putem juca jocul meu preferat.
Se numeşte "Cine-i cea mai frumoasă din ţară."
Fasole, Jake! Fasole! Fasole!
Eşti un tâmpit. Aşteptaţi-mă, doamnelor. Vin îndată.
Fasole! Will, boabe de fasole fermecată!
Ba nu, Will, sunt boabe de fasole fermecată.
Şi uriaşul te va face bucăţele, şi-ţi va scoate inima.
Noapte bună, dle Grimm!
Herr Grimm!
Grimm!
- Ce se întâmplă? - Cum de puteţi vorbi limba asta?
Fiecare cuvânt e ca o execuţie.
Frumoaso, drăguţo!
Caii vă sunt pregătiţi. Veniţi.
- Ai o sfoară legată de picior. - La revedere.
Fugi!
- Will, aşteaptă-mă! - Să nu te temi niciodată, Jake!
- Will! - Am să vin după tine!
Bună încercare.
Domnilor, cu imensă plăcere eu, Mercurio Cavaldi,
vi-l prezint pe renumitul, legendarul,
generalul Vavarin Delatombe, comandantul militar
al Regatului Westphaliei, cunoscut înainte ca...
- Nu, nu... -... Hessa.
De fapt, ce îndur eu aici?
Acestui fel de mâncare?
E un cârnat de Bavaria în sânge, cu varză murată.
Eu însumi am scos măruntaiele porcului.
Sunt sigur de asta.
Grimmy, va trebui să fiţi judecaţi pentru subterfugiu, furt şi pederastie.
Pardon?
Pentru care pedeapsa minimă este...
Moartea.
Nu, nu. Stai puţin.
- Nimeni n-are nevoie de aşa ceva. - E o greşeală la mijloc.
- Staţi puţin, el e scriitor. - Suntem cărturari.
Oamenii ăştia de la ţară, cred în tot felul de lucruri.
Am făcut-o doar ca să-i testăm ştiinţific.
Nu, încetează. Opreşte-l. Nu, nu.
Vreau la mama.
- Ăştia sunt melci? - Da, melci.
Prietenii voştri ne-au spus tot. Mai puţin un lucru.
Unde sunt copiii din Marbaden?
Ce copii?
Nouă copilaşi drăguţi, dispăruţi.
N-am fost niciodată la Marbaden.
Deschideţi cazanul.
Nu, nu, nu. Staţi, nu.
N-am făcut nimic. Vă rog.
Pe onoarea mea. Jur.
- N-am făcut-o noi! - Nu.
Sigur că n-aţi făcut-o voi. Vă urmărim de ceva vreme.
- Cavaldi, opreşte. - Da.
- Nu! - Vă rog!
Nu, nu, promitem! Încetează!
Oricum, unii din Marbaden fac ce faceţi şi voi.
Aceleaşi talente, aceleaşi şmecherii.
Îmi stau ca un ghimpe în coastă.
Dacă mi-l scoateţi, aş putea fi convins să vă amnistiez.
- Adică, dacă lucrăm pentru voi... - Aşa e, Jacob.
- Francezii. - Exact.
Plecaţi la Marbaden, demascaţi-i pe ticăloşi.
Găsiţi copiii dispăruţi.
Hans, să rămânem undeva de unde se vede satul.
Nu şi dacă plecăm după fetiţele dispărute.
Mergem prea departe.
Nimeni n-a păţit ceva în timpul zilei.
Şi în mijlocul pădurii era casa de turtă-dulce a vrăjitoarei.
Hans!
Întoarce-te!
Te-am prins!
Greta? Greta!
SATUL MARBADEN
Dormiţi liniştiţi Grimm, În vârful copacului.
Când vântul va suflă, Leagănul se va legăna
Când craca se va rupe, Leagănul va cădea...
Locotenente, căscă ochii.
Sergent, ai mei sunt.
Haideţi!
Mergeţi şi vindeţi-vă...
gogoşile, Grimm.
Oameni buni din M...
E o călătorie lungă.
Oameni buni din Marbaden...
Hei, e cineva acolo?
E cineva acolo?
De ce nu arunci o privire să te asiguri, că nu sunt soldaţi francezi pe-acolo?
Nu ne-am dori să dăm peste vreun francez...
'Neaţa. Bună. Will, e...
'Neaţa.
Salut. Ce facem...?
Cine sunteţi?
Lasă-mă pe mine.
Grimm ne este numele. Cu doi "m".
Suntem fraţii Grimm.
- Habar n-au cine suntem. - Dă-te la o parte, Gregor.
Mă ocup eu. Ce-i cu voi pe-aici?
Am venit să vă salvăm ţinutul de farmece diavoleşti.
Prea târziu. Vremurile vechi s-au întors.
Descurcă-te tu, Jake.
Suntem din Kassel, de lângă Frankfurt.
- Am auzit de copiii voştri dispăruţi. - Hrană pentru troli.
Ţine-ţi limba, vrăjitoare bătrână, sau te mai alegi cu o scaldă.
Tată, ne pot ajuta!
Rămâneţi pe loc.
E-n regulă, sunt fraţii Grimm.
Lumea din Malsburg vorbeşte de ei. Sunt celebri.
- Aşa-i, faimoşii fraţi Grimm. - Ia uite la flăcăul ăsta voinic.
El e... fiica mea.
Şi va fi o nevastă pe cinste pentru un bărbat norocos.
- Pot ucide troli şi uriaşi, tată. - Aşa-i, sigur că putem, drăguţă.
Jake, eu, echipă.
Echipa Grimm, în slujba d-tale.
Am încercam să le găsim şi să le salvăm pe celelalte.
Greta se temea că e chiar o vrăjitoare în casa de turtă-dulce.
Apoi păsările ne-au furat semnele din firimituri de pâine.
A fost o capcană. Pădurea a făcut-o!
- Da. Şi pe fata mea au luat-o! - Şi pe-a mea.
- 10 fetiţe lipsesc.
Copacii înşişi tăbărau pe ea.
Au înşfăcat-o şi au dus-o. Nu i-a rămas decât pelerina.
Ca un lup. Iar când fata mea a fugit, şi-a luat zborul.
A zburat!
O fiară zburătoare.
Scufiţa Rosie
Frânghie cu scripete, catapultă, undiţă, piele de lup. E scump.
Am ştiut că pădurea-i vrăjită, dar niciodată nu ni s-a întors împotrivă.
- Până acum. - Până la ocupaţia franceză!
Linişte!
Oameni buni,
nu mai aveţi de ce vă teme.
Acum fraţii Grimm sunt cu voi.
Salvarea vă e aproape.
Avem nevoie de un ghid. Cineva care ştie pădurea.
Există unul.
- Cine? - Cine?
- Vânătorul. - Cel blestemat.
Perfect.
Scuzaţi, herr Krauss?
Bună ziua. Am venit să vă ajutăm la găsirea copiilor dispăruţi.
Daţi-ne câteva ore din timpul dv.
Scuze. Tatăl d-tale e aici?
Soţul?
E vreun bărbat...
Blestemat.
Dră Krauss, poate nu vă daţi seama cine suntem.
Fraţii Grimm, cei ce-au făcut să dispară Vrăjitoarea Morii din Karlstadt,
Broscoiul din Glutenhof şi Bucătarul canibal din Schwarzwald,
din îngrozitoarea casă de turtă-dulce.
Dră, ne trebuie un ghid. Cineva care ştie potecile pădurii.
Vă dăm bani.
Ori, mă rog, mărgele sau alte flecuşteţe strălucitoare de la oraş.
Dră, credem că satul dv. se află sub un anume blestem.
Crezi că-mi pasă mie de sat?
Scuze, dar încercă să fugă.
Ştiţi că zece fetiţe sunt dispărute?
Două dintre ele îmi erau surori.
Dacă surorile d-tale sunt norocoase, sunt nişte surori moarte.
Cine-i prietenul vostru?
- Sunt... - Eu?
Cine sunt eu?
Sunt Mercurio Cavaldi, din marea familie Cavaldi din Parma,
maeştri în arta torturilor.
Ajunge, Cavaldi, avem nevoie de ea vie.
Oameni buni din Marbaden, fiicele vă vor fi înapoiate.
Şi vă veţi recăpăta, curajul şi bucuria.
Spre pădure!
Blestemat.
Nu ştiu dacă am menţionat, dar numele meu e Will, iar el e fratele meu, Jake.
Nu ştiu dacă am menţionat, dar numele meu e Will.
- Iar el e fratele meu... - Angelika.
Minunat. Indiferent cine-i şarlatanul pe care-l vânăm, adică demonul,
trebuie să aibă o ascunzătoare. O bază de operaţiuni.
De exemplu, peşterile astea.
Nu-i nimic aici. Doar oase de animale şi desene vechi.
Nouă din zece, făptaşul e un om.
De aici mergem pe jos.
De ce? De ce-am luat-o pe aici?
De ce?
Pentru că nici măcar animalele n-ar alege calea asta.
Fără arme.
Armele... Ne păstrăm armele.
Noi lucrăm cu altfel de unelte, Angelika.
Nu-ţi fie teamă.
Ştiu că tehnologia asta sofisticată ţi se pare stranie.
Ce poate exact să facă?
În ordine.
Cred că e momentul să începem.
E foarte interesant pentru noi.
Poveştile noastre populare izvorăsc din locuri ca ăsta.
Ciudat. Oriunde priveşti, simţi străvechea putere a pădurii.
Pentru strămoşii noştri, acest loc era sacru.
Până la invazia creştinilor. Acum e doar un ţinut.
Un ţinut?
Dumnezeule! Sfinte Sisoe! Will, priveşte.
Deci regele creştin a construit totul?
În mijlocul pădurii?
Au tăiat-o.
A crescut la loc.
Parcă spuneai că animalele nu vin aici?
Animalele nu beau din izvor.
Merde!
Vreau să spun scheiss.
La dracu'!
Fiorul de groază?
- Aproape că miroase... - A moarte!
Scuzaţi-mă.
Ţie nu ţi-e frică, aşa-i? Nu cât le e sătenilor.
Deci ce s-a întâmplat aici?
Regele creştin i-a distrus pe oamenii pădurii.
Le-a dat foc în grote.
Ce poveste îngrozitoare!
Ei au scăpat uşor.
După un an, a venit ciuma.
Jake, ar trebui să cercetăm turnul.
Nu are intrare.
N-a avut niciodată.
Angelika. Angelika. Vezi fereastra aceea?
Sus, sus de tot?
Cu secole în urmă, acolo locuia regina.
Adorată de întreaga Europă, faimoasă pentru frumuseţea ei nespusă.
Dar era înfumurată şi egoistă. Lumea întreagă era doar o reflecţie a sa.
În ziua nunţii ei a apărut ciuma.
Regele a murit primul.
Mireasa lui a ridicat un turn.
Şi s-a încuiat acolo, departe de ororile de jos.
Însă regina a uitat că aripile vântului poartă ciuma.
Când a simţit prima dată boala
şi frumoasă-i carne a început să putrezească,
se spune că ţipetele i se auzeau dincolo de oceane.
Prinţesei mele nu-i e frică, nu?
E doar o poveste veche. Tata e aici, să te apere.
Ruinele blestemate.
Da, e un titlu bun. Ruinele blestemate.
Ruinele, de Jacob...
Ruinele blestemate, de Jacob...
de Jacob Grimm.
Will, Will!
La naiba!
Te omor şi-ţi iau ouăle şi le zdrobesc...
Înfricoşător! Înfricoşător!
Mi-e teamă că instrumentele mele nu detectează mai nimic.
Să ne oprim pe ziua de azi, înainte să se întunece.
- Ar trebui să plecăm. - Angelika.
Scuză-mă, am venit din partea cealaltă.
Nu ăsta-i drumul.
Ba da, am trecut pe lângă mestecenii de colo. Pe drumul ăsta am venit...
- Pe drumul ăsta plecăm. - Nu te încrede în copaci.
Bună ziua, bunică broască.
- Arată-ne calea. - O, Doamne.
Arată-ne calea şi îţi dau un sărut.
Asta nu se cuvine.
Pe acolo.
Eşti sigură, bunico?
Cum spuneam eu.
- Da, sigur. - Ce, nu mă crezi?
Gustă singur.
- Nu pe aici am venit. - Ce pune la cale?
Nu cred că se preface, Will.
Era ceva acolo, în spate, care ne urmărea.
Taci, Jacob!
Chiar te-ai lăsat păcălit de numărul ăla de dans? Neghiobule!
- Neghiob? - Pune ceva la cale.
Nu am încredere în ea. I-aş da peştişorul meu de aur, dar...
Şi iată-ne ajunşi.
Bravo, Angelika. Ştiam că vei reuşi.
Hei, băiete!
Hei, linişteşte-te.
Ce faci? Ce faci?
- Mă ajuţi o dată la spălat? - Da. Mă uitam după băieţi.
- A trecut o veşnicie. - Dumnezeu ştie.
Expediţie reuşită. Am învăţat multe.
Multe, într-adevăr. Nu mai durează.
Sasha.
Ne adunăm mâine în zori? Să le dăm băieţilor timp de odihnă?
Mâine sunteţi pe cont propriu.
- Scuză-mă, ce ai zis? - Că mâine sunteţi pe cont propriu.
- Ce a spus? - A spus că suntem pe cont propriu.
M-aţi silit să vă arăt pădurea. V-am arătat pădurea.
E în regulă. O să mă ocup de asta.
Îmi legi tu calul, Will?
Eşti în regulă?
Pot să intru?
Desenele astea sunt foarte bune, ştii.
Şi eu mă pricep puţin la desen.
Nu-i rău.
Angelika...
Tatăl meu obişnuia să ne ducă acolo.
Şi acum unde e?
A murit.
Iarna trecută. Se spune că l-ar fi luat lupii.
Lupii?
Ascultă, dacă nu vii cu noi, măcar ne poţi da o hartă?
- Nu v-ar ajuta. - Ne-ar ajuta mai mult decât tine.
Cel puţin putem citi.
- Haide, Jake! - Prea credeţi că le ştiţi pe toate.
Am fost şi eu la oraş.
Tatăl meu păstra orice bănuţ, ca să-mi dea o bună educaţie.
- Bani pe apa sâmbetei, zic eu. - Ai dreptate.
După ce tata a murit, surorile mele au rămas singure.
Ele au dispărut primele.
De-asta se spune că eşti blestemată.
Da.
Ia mai spune-mi o dată, faimosule frate Grimm,
cum anume ai de gând să ne salvezi?
O să fac propriile mele investigaţii.
Mi se pare că a mers destul de bine.
Cadou pentru... Surpriză...
Pentru tine... gustos...
- Bună. - Ce mai ospitalitate germană!
Fraţii Grimm vă vor răsplăti pentru ospitalitate.
- Poftă bună! - Sunt lihnit.
Nu, nu pentru voi, micile mele Cenuşărese.
Ajută-mă l
Gata. Linişteşte-te.
Ce căluţ frumos eşti!
Ce ochi mari ai...
Şi urechi mari...
Şi o gură atât de drăguţă.
Scuze!
De unde se aude?
- Uşor, uşor. - Uşor.
- Elsie! - Ajutor!
Ai putea să mecanizezi calul. Să-l pui pe şenile.
Ai văzut urme de şenile, Will? Nu erau nici un fel de urme.
- Daţi-vă la o parte! - Angelika!
Cum e cu oglinzile? Ai un animal adevărat...
Ăsta a fost calul meu, Pepper!
- Mă aude cineva? - Porţi bonetă!
Da şi tu la fel.
Dii, dii!
Mai repede, mai repede, Will!
Nu-i scăpaţi din ochi pe fraţi.
Duceţi-vă şi-i aduceţi...
- Sârme! E cineva în pădure! - Păzea!
- Will, tu vezi ce văd eu? - Cu siguranţă că nu.
Au pus pădurea pe roţi.
- Copacii ăia merg pe şenile. - Will!
Un sistem de scripeţi. Scump.
Stăpâniţi-vă caii.
Nu-i scăpaţi din vedere pe fraţi! Mergeţi, idioţilor!
Te căutam.
Ce se întâmplă?
Mergi înainte. Înainte.
Se poate vedea că sunt pe şenile.
- Arătaţi-vă! - Acolo, acolo!
- Hai, fugi! - Mă auziţi?
Ce-i asta, Grimm? Ce se întâmplă?
Oamenii ăştia sunt mult mai bine plătiţi ca noi.
Nu, nu!
La pământ!
Nu! Ajutor!
Staţi!
Opreşte-te, Will.
Ajutaţi-mă!
Cenuşăreaso!
Fugi! Fugi!
Uitaţi-vă la ochii lui!
Ochii!
Părul meu!
Letorc?
Dax? Îmi auziţi vocea?
Vă ordon! În front, adunarea.
De câte ori să vă spun?
Nu pot să respir.
- Dă-mi asta. E rănită. - Incredibil.
Asta schimbă totul, Will. Ştii?
Cartea! Trebuie să scriu asta. A fost adevărat!
Fasole, Jake. Boabe de fasole fermecată.
Ce vrei să spui? Pădurea s-a mişcat!
E o explicaţie raţională pentru toate!
Cum adică, explicaţie raţională? Şi pădurea ne învăluia...
Încetează, Jake!
- Parcă totul s-ar fi aflat sub o vrajă. - Sau un blestem.
- Ce? - Toată familia mea e blestemată.
Tatăl meu, tata...
Ce-i cu tatăl tău?
- Trebuie să mă întorc. - Angel...
La pământ. La pământ, nenorociţilor!
La pământ, imediat!
Cine mi-a ucis oamenii?
Spuneţi-mi, Grimm. Cine?
- De nu, ea va muri. - Pădurea i-a ucis.
Ţărancă nemţoaică!
Şi dacă mai stai, te distruge şi pe tine.
Doamnelor şi domnilor,
împăratul mă onorează cu vizita dv, cei mai de încredere consilieri ai săi.
Vă salut. Strălucitele voastre exemple
iluminează acest codru german, întunecat de ignoranţă şi superstiţie.
Generalul!
Generale, Guten Tag. Buon giorno. Nu, bonjour.
Bună ziua.
Generale, soldaţii dumitale... Finito.
Sunt morţi.
Sunt norocos, am supravieţuit. Vezi? Doar rana asta micuţă.
Un nimic. Doar o mâncărime, o zgârietură.
Aşa ceva nu s-ar întâmpla la Paris.
Începem cu un bisque de homari.
Mă stânjeneşti. Mă ridiculizezi.
Mă insulţi în faţa oaspeţilor!
Oamenii aceştia sunt parizieni!
Au încercat să-l orbească pe Cavaldi
cu basmele lor şi cu copaci devoratori şi lupi zburători!
Dar eu, generale, mi-am pus la treabă creierul logic.
Pot lămuri toate, cu o limpezime de cristal.
Nu sunt răspunzător în nici un fel. Ei sunt.
Ei trebuie să răspundă. Fraţii Grimm!
Planul e foarte simplu. Se folosesc de fetiţe ca momeală.
Ademenesc soldaţii în pădure şi...
... bingo!
- Bingo? - Da.
Bingo.
Suntem manevraţi, păcăliţi şi depăşiţi numeric de o forţă germană
care vă ameninţa superioritatea.
Fraţii Grimm.
Mai exact, ce s-a petrecut în pădure?
Generale, cred că am fost martorii unui autentic caz de vrajă.
Noi nu spunem aşa ceva. Asta nu e poziţia noastră oficială.
Will, e adevărat.
Omorâţi-i! De tine mă ocup mai târziu.
Nu, domnule... te rog.
Nu-i omorâţi. Pot să-i fac să vorbească.
Muzica!
- Stai! Nu, încetează! - Nu, nu.
N-are nimic de-a face cu mine. El m-a forţat...
- E nevinovată, dă-i drumul. - Staţi!
Dacă tot o ţii cu Cavaldi, ţară nu va mai fi a voastră. Se panichează.
Marele Cavaldi nu intră niciodată în panică.
Friptă pe jumătate.
Poftă bună, câinii mei.
- Opriţi-vă! - Generale!
Cavaldi a avut dreptate. Cavaldi a avut dreptate.
L-am văzut.
Trei erau urcaţi în copaci, doi ascunşi în grote.
Nişte uriaşi, cu arme.
Capodopera mea dă roade! Adevărul iese la iveală!
Ăştia sunt oameni înapoiaţi, se agaţă de folclor. Le dă putere.
Opreşte-te, le spui exact ceea ce vor!
Cu cât durează mai mult, cu atât mai mulţi germani vor vorbi ca ea.
- Şi se vor înarma. - Da.
Iar problema voastră va fi nu o pădure, ci o naţiune!
- Da. - Lăsaţi-ne s-o facem cum ştim noi.
- Da. - Trimiteţi-ne înapoi în pădure!
Ce?
Vom aştepta, cu oamenii noştri, cu echipamentul nostru.
Generale, ai încredere. Lasă-ne să le punem la cale o surpriză.
Cavaldi, opreşte.
Opreşte!
Foarte bine, fraţilor.
Vă veţi întoarce în pădure.
Dar vă avertizez... dacă vreţi să evadaţi,
o să distrug fiece copac, o să dărâm fiece clădire,
o să măcelăresc fiece nevinovat, căutându-vă.
Înţelegeţi?
Bun.
Ai grijă la cap.
Încarcă desagi cât pot căra caii, da?
Nu prea mi-e clar împotriva cui suntem noi.
Stai lângă calul tău.
Jake! Ascultă! Încalecă la loc.
- O să pornim la goană. - Stai, stai, Will.
- Mi-aduc aminte restul poveştii. - Ce tot spui?
E o legendă veche. Turnul, regina, povestea ei...
Înainte de ciumă, regina...
a torturat şi a ucis strămoşii acestor ţărani, ca să le afle descântecele.
- Şi unul era o vrajă de viaţa veşnică. - Dă-mi cartea aia tâmpită!
- Regina e şi azi în turnul ăla. - Jake, înţelege!
Nu-i vorba de poveste. E vorba de tine şi de ea.
Pe ea vrei s-o salvezi.
Aşa e, Will, fiindcă ea face parte din poveste.
E tot acolo, nu? Regina!
Încă e în turn. De secole. Aşteptând pe cineva.
S-o slujească şi să-i găsească singura vraja rămasă ascunsă.
Doar o poveste de speriat copiii.
Nu acesta-i adevărul, Angelika. Eu ştiu că tu crezi.
Nu-l lua în seamă.
Îşi doreşte ca viaţa să-i fie ca în cărţi, iar acum se crede îndrăgostit.
Gura, Will!
Fă ce-ar fi vrut tatăl tău. Pleacă din sat îndată.
Nu, am să-mi caut surorile.
Lui Will nu-i pasă de ele. Nu-i pasă decât de el.
Nu-i un basm! Fetiţele nu se mai întorc!
Asta nu-i lumea ta, Will!
Angelika...
... ştii, nu-i aşa?
Povestea ni se întâmplă nouă.
O trăim. E vie. E reală.
Respiră.
Şi noi putem să-i dăm un sfârşit fericit.
Jake.
O să-ţi găsim surorile, bine? O să ţi le aducem înapoi.
I-aducem surorile?
Le aducem înapoi?
Cu ce? Cu boabe de fasole fermecată?
- De ce spui asta? - Fasolea fermecată nu-i bună!
Nu e-n stare să readucă oamenii la viaţa.
N-a reuşit atunci şi nu va reuşi nici acum!
Du-te şi aşteaptă lângă cai!
Jacob, rămâi la cai.
Scuze!
A făcut ce credea că e bine. A încercat să ajute.
Nu ne putem lupta cu o pădure întreagă.
Eşti speriat.
Speriat? Nu, sunt îngrozit. Şi tu ar trebui să fii.
Nu înţelegi? Ideea de a ne întoarce acolo...
Nimic n-are sens. Parcă ar fi în capul lui Jake.
Doamne, îl urăsc... Mă scoate din minţi.
Te face să te simţi slab, nu?
Da, totdeauna a fost aşa.
- Problema e că nu pot... - Să-l aperi.
Şi tata credea că-şi poate apăra familia, Will.
Jake, vino înapoi.
Jake!
Eşti un prost!
Acum vezi? Eu am făcut armura aia.
Nu e fermecată. Doar străluceşte!
Această minunată Fräulein...
nu va veni cu tine, caro povestitorule.
- Rămâne aici, cu mine. - E-n regulă, Will. Pleacă. Du-te.
- Ce-i asta? Curată harababură. - Da.
Abia dacă s-a mişcat. Încordaţi mai tare.
- Avem nevoie sus de trunchiuri, te rog. - Tu ce crezi că fac?
E ultima dată când te întreb. Coşul de aruncat e sigur?
Da, e sigur.
Deci, dacă le găsim pe cele 11 fetiţe scăpăm de ghilotină?
Că au fost devorate de pădure.
Iar noi ce credem de fapt?
- Foarte bine. Pe poziţii, flăcăi. - Jake!
Pregătiţi catapultarea.
- Jake! - Sunteţi gata?
- Jake! - Şi trei, doi, unu, aruncă!
Nu!
Jake!
Jacob!
La naiba! Iarăşi! Ne trebuie o înălţime mai mare.
Verificăm şi direcţia? Ochirea e de importanţă crucială.
Încetează imediat, Jacob. Ai să te sinucizi.
Ce bine, fiindcă o să rămâi numai tu, Will.
Şi vei putea avea tot ce-ţi doreşti.
Şi ce anume îţi doreşti tu, Will?
Pe Angelika? Pe ea o vrei? Foarte bine, ia-o, a ta e.
Sau bani? Poftim! Se pare că asta faci de la o vreme.
- Doar iei şi iar iei. - Ţânc insolent ce eşti!
Ce-a fost asta? S-a mişcat ceva.
Am văzut ceva mişcându-se. Dar tu?
Nu mă întreba. Te rog, nu-mi cere să privesc...
Toată viaţa am studiat basmele astea populare.
Şi acum am găsit unul adevărat.
Nu cu boabe de fasole.
Ceva real.
Nu înţelegi? Trebuie să fac asta.
O, Doamne!
În regulă, Jake.
Ce vrei să fac?
Sincer?
Eşti fratele meu.
Vreau să crezi în mine.
Şi să mă ajuţi.
Foarte bine, băieţi. Aruncaţi-mă în pântecul arzător al iadului.
Stai!
Cred că ai complicat totul. Nu merge cu catapulta.
- Da, ai dreptate. - Ce scule mai avem?
- Mai e... - Dar pânzele vrăjitoarei zburătoare?
Cu un cârlig cu care să se prindă de fereastră?
Bună idee, Hidlick.
Dar n-avem cârlige, Hidlick.
Găsim cârlige în sat. O să mergem ca vântul.
- Staţi! Will, cârlige avem noi, nu? - Ştim drumul. Ne întoarcem imediat.
Nu, l-am găsit.
Grozav.
Asta-i sinucidere curată.
Probabil.
Adu-mi niţică apă, Sasha.
Nu, nu, nu.
Sasha!
Marele Cavaldi.
Copiii sunt în pericol, iar el stă aici, ascuns.
Îmi cer scuze.
Sărmană păsărică. Biata de tine. Încetează!
Huh?
Ce se întâm...?
Cavaldi!
Sasha!
Sasha, ia-te după glasul meu. Pe aici.
Te-am prins!
Cavaldi!
Treci înăuntru!
O să fie bine.
Mi se pare că am făcut pe mine.
Ce bine, credeam că de la mine e.
"Ce gust bun am!"
Sasha!
"Nu mă prinzi! Sunt Omul de Turtă-Dulce!"
- Sasha! - Sasha!
Ne descurcăm bine, Will.
E bine. Pregăteşte-te.
Will! Hai, concentrează-te!
Aproape am ajuns. Mai fă un efort.
- Viaţa fără Jake. - Will, concentrează-te.
Acum e o chestiune de secunde.
Aşa-i bine, Will. Dă-i înainte.
Unde rămăsesem? A, da.
Mă aşezăm. Muncă cinstită.
Criptele... alea.
Sunt una, două, trei...
... patru, cinci, şase...
şapte, opt, nouă, zece...
11, 12.
Will! Will, e ciudat. Sunt 12 cripte, aşezate în cerc.
Da, parcă ar fi cadranul unui ceas.
Uşor!
E-n regulă, Will.
- Eu intru, Will. - Intră în criptă.
Asta se numeşte noroc.
Ce-i asta? O coroană.
O carte de descântece.
- Jake. - O carte de descântece.
Asta-i Luna însângerată.
12 cripte.
11 fete.
Sunt începător în chestii de-astea, drăguţă. Dacă greşesc...
sau dacă-ţi place în vreun fel anume, bunică Broască,
am să încerc să fiu blând.
Acum arată-mi calea spre casa Angelikăi.
Hotărăşte-te odată.
Sasha?
Pentru dv., regina mea.
Dormi! Dormi!
Jake?
Will!
O, Doamne!
Jacob!
Priveşte-mă, Jacob!
Uită-te la mine, Jacob!
Nu sunt eu cea mai frumoasă dintre tară?
Spune-mi că sunt cea mai frumoasă din ţară, Jacob
şi am să-ţi îndeplinesc toate visurile.
Te-am salvat, Sasha.
Care ţi-e dorinţa, Jacob?
Glorie?
Putere?
Angelika?
Tu o iubeşti, nu el.
El n-o iubeşte.
Nu ca tine, Jacob.
Jake!
Jacob Grimm, ţucal găurit!
Uită-te la mine, Jacob!
Nu, nu te uita la ea... Nu te uita.
Jacob, uită-te la mine! Jacob!
Văleleu!
Ai picat la timp.
Nostimă deghizare.
E încă aici, Will. Vie. Sus, în turn.
- Cum, după 500 de ani? - Da, dar timpul n-a fost amabil cu ea.
- Ia toporul. - Da.
Au păcălit-o, Will. Au păcălit-o.
Fiindcă are vraja vie, tii veşnice, nu a tinereţii.
Aşa că va putrezi pe vecie, aşteptând pe cineva s-o salveze.
- Vino. - Sasha era?
- Pe aici, Will. - Ba pe aici. Bunica Broască mi-a spus.
- Ce? - Ai încredere în broască!
Hai!
Dă-te la o parte, Will!
Toporul! Şi el e fermecat.
Opriţi-i!
- Jacob! - Da.
La cai! Fugi!
Opriţi-i! Opriţi-i!
- Sasha! - Daţi-vă la o parte!
- Sasha! - O să se facă bine?
Nu respiră.
- Cum să nu respire? - Imposibil! Am văzut-o mergând.
Nu are răsuflare.
Nici puls.
- Sasha! - Blestemată! Pe vecie!
Vor pieri cu toţii...
... sub Luna însângerată.
Desenele, descântecele...
Luna însângerată vine la noapte.
E vorba de eclipsă.
Are legătură cu eclipsa.
Ascultaţi-mă! Ştim de ce e vrăjită pădurea voastră.
Se află sub puterea Reginei din Thuringia.
Ea v-a furat fetele, pentru tinereţea şi frumuseţea lor.
12 fete îi trebuie. Sasha urma să fie cea de-a 12-a.
Mai are nevoie de o fată pentru că vraja ei să se împlinească.
Luaţi copiii de-aici! Duceţi-i la Malsburg sau la Frankfurt.
Ţineţi-i departe...
Trebuie să plecăm înainte de eclipsă.
Faceţi cum vi s-a spus!
Oameni din Marbaden,
cetăţeni ai Franţei,
toată gloria şi onoarea se cuvin
generalului Vavarin Delatombe!
El vine în ajutorul poporului său!
Unde-i Cavaldi?
Generale!
Cavaldi e aici!
Ce porţi?
Asta?
Măsură de precauţie.
Generale, totul e bine
şi se află sub controlul celui mai devotat...
Dacă-i totul bine, de ce doi dintre compatrioţii acestor oameni
au fost arestaţi în drum spre Malsburg?
Şi de ce nu încetează să tot spună poveşti
despre nişte întâmplări extraordinare petrecute în pădurea din Thuringia?
Răspândind superstiţii şi zvonuri în rândul soldaţilor mei?
Aceşti fraţi Grimm sunt nişte hoţi şi nişte mincinoşi!
Fiecare demon pe care l-au ucis, era creat de ei.
- Nu, asta-i minciună. - Nu-i adevărat.
Am mărturii.
Arestaţi-i!
Lasă-l jos, lasă-l jos!
Iute, iute!
Vedeţi? Iată pe cine voi, germanii, îi credeaţi eroi.
În calitate de noi cetăţeni ai Franţei,
alungaţi-vă spaimele adânci,
daţi foc pădurii.
Şi, o dată cu ea, fraţilor Grimm.
La revedere, fraţilor Grimm!
Şi adio poveştilor voastre.
Nimeni nu-şi va aminti de ele.
Ardeţi-i.
Înainte marş! Stâng, drept, stâng, drept...
Îmi pare rău.
Stâng, drept, stâng, drept...
Nu-i daţi foc, vă rog!
Jake!
Will!
Foc!
Bingo!
Will!
Angelika!
Picioarele! Picioarele!
Unde l-ai găsit? Unde?
Fugiţi!
- Fugi, Jake! - Stai, cartea mea!
- Cartea mea! - Lasă cartea, Jacob! Fugi!
Asta da viaţă, nu, Cavaldi?
Să fii victorios pe câmpul de luptă.
Cu soldaţii în jurul tău.
Să te bucuri de o masă simplă.
Mâncare soldăţească.
La lumina flăcărilor.
Romantic, nu?
Aşteaptă!
Tată?
Unde-ai fost?
Frig. Foarte frig.
Vino la mine, prinţul meu îngheţat.
Fii al meu.
Acum şi pe vecie.
Îndrăgostit.
Nu!
Angelika!
- E tatăl meu! - Nu te mai uita!
- A încercat să te ucidă! - Jake!
Angelika!
Will, Angelika e cea de-a 12-a!
A 12-a.
Ce naiba s-a întâmplat?
Ce fel de magie?
Ce şmecherii?
Unde vă duceţi? Întoarceţi-vă!
Voi, rămâneţi pe poziţii! E un ordin!
Vă ordon! Trădătorilor!
Veniţi înapoi!
Generale, generale!
Grimm! O minune!
Cum e posibil aşa ceva?
Hai, Will!
Somn uşor, prinţesă!
A început, Will.
A început.
Da.
Sângele celei de-a 12-a fecioare, regina mea.
Trezeşte-te, te rog.
- Will, împinge! - Împing!
Încearcă toporul fermecat. Încearcă toporul!
Dă-mi-l mie! Înapoi!
Am ţinut toporul ca şi tine.
Ne putem concentră să ajungem în turn?
N-am timp să mă ocup de...
- Am găsit fetiţele dispărute. - Da. Sunt în cripte.
Sunt în cripte. Vezi, sunt 12...
Vremea poveştilor s-a terminat.
- Execută-i. - Nu. Pe el îl vrei. Acolo sus.
Am spus să-i execuţi.
Generale...
Doresc să-mi dau demisia din funcţie.
Demisia e acceptată.
Mâncarea italiană nu-mi prieşte.
O uşoară indigestie.
Trece îndată.
E o şmecherie de-a voastră, fraţilor?
- Fugi, Will! - Jake?
Fii soldat!
Cum îndrăzneşti să-mi pângăreşti generalul?
Barbarule.
Mori, barbarule!
Nu, stai, nu...
Bingo!
- Mi-ai ucis prietenii. - Îmi doresc doar să fi avut mai mulţi.
Oricum, rămâne fratele tău.
Apropo, unde-i Jacob?
Imploră!
Nu!
Vreau să-mi cerşeşti milă.
O, Doamne, nu, curajosule general, nu mă ucide!
Tot ce-am vrut era un pic de ordine.
O porţie de quiche ar fi binevenită.
Curând, vom fi o singură fiinţă, dragostea mea.
- Da... - Regina mea!
Stai!
Nu. Termină vraja, dragostea mea.
Sunt epuizat.
Opreşte-o, Will!
Nu, nu cu cuţitul, Will!
Poate controla cuţitele.
Când luna va fi iarăşi plină şi eu voi fi la fel.
Regatul vostru va fi iarăşi al meu.
- Poţi s-o opreşti, Jake! - Nu pot, Will.
Asta-i lumea ta, Jake. Doar tu poţi.
- Termină povestea. - Nu ştiu cum.
Sunt... frumoasă?
Will, n-o pot opri.
Cine-i acum cea mai frumoasă din ţară?
- Tu poţi s-o opreşti, tu ştii povestea. - Nu, sunt slab. Nu pot.
Tu poţi.
Will!
Îmi pare rău.
Vino încoace. E-n regulă, Will.
Ce mai dragoste frăţească!
Ce mai sacrificiu!
Will, nu te uita în ochii ei. Nu te uita.
- E pe moarte, Jacob. - Lasă-l în pace!
Din pricina ta.
Poţi să-l salvezi?
Ai fasolea fermecată?
Pentru că eu o am.
Va fi un straşnic basm de adormit copiii.
Nu ştiai, Jacob?
Adevărul e mult mai cumplit decât ficţiunea.
Will!
Vrei să trăieşti, Will?
Nu, nu, regina mea.
Nu, regina mea.
Sunt aici.
Nu.
Încheie vraja, noul meu dulce prinţ.
Oglindă, oglinjoară...
Spune!
Tu eşti cea mai frumoasă din ţară.
Nu, nu o săruta!
Atât de frig!
Uite ce-ai făcut!
Angelika?
- Tu mi-ai ucis fetele! - Regina mea...
Opreşte-l!
Trebuie să mori!
Nu, Will!
Cine-i cea mai frumoasă din ţară?
Nu!
Signore Grimmy?
Respiră! Hai, te rog!
Spune-mi ce să fac.
Să-mi slujeşti regina.
Nu. Grimmy!
Regină diabolică, auzi-mă!
Înghite blestemul din inima neagră a strămoşilor mei!
Te blestem!
Fii blestemată!
Hei!
Mă aude cineva?
Alo?
Alo!
Hei...
Jacob!
Sunt eu... Cavaldi!
Jacob!
Unde-i Will?
Will...
O, Doamne, Will!
Will... Hai o dată, Will!
Aşteaptă.
Ştiu povestea asta.
Din copilărie.
Mai avem timp, Jacob.
Priveşte.
Vezi? Repede, Jacob. Vraja poate fi dezlegată cu un sărut.
Da, un sărut.
De dragoste adevărată.
Fii sigur că în inima ta... Dragoste adevărată.
Da.
Altfel sărutul va fi unul... al morţii!
Da.
Eva!
- Heidi! - Etta!
Bingo!
- Lily! - Elsie!
- Peruca mea! - Angelika!
Mulţumesc! Repede, copii, repede!
Hai, Will, s-a sfârşit. Poţi să te trezeşti.
Will, vraja e spartă.
Will?
Am reuşit.
Will?
Poate un alt sărut?
Nu de la tine.
Poate ar trebui să încerci tu, Angelika?
Trebuia să aflu cum e cu sărutul, înainte de sfârşitul poveştii.
Oameni buni din Marbaden, nu mai aveţi de ce vă teme
pentru că eu,
cu fraţii Grimm, am distrus
inima întunecată a răului!
Sunteţi liberi! Mulţumesc!
Muzica!
Aş vrea s-o păstrez. Mi-a salvat viaţa.
- Desigur. - Mulţumesc.
Iar asta... Fiţi cu băgare de seamă.
- E foarte bună, dar ar putea fi... - Asta-i a mea?
Iartă-mă că nu te-am crezut niciodată.
Dacă te consolează, nici eu pe tine.
Deci, sunteţi fraţi.
Sunteţi bineveniţi aici oricând, fraţi Grimm. Aici e casa voastră.
Întotdeauna m-am gândit că tu rămâi cu fata.
- Vezi colo? - Ce, soarele?
- Ziua nu s-a terminat. - Da, aşa e.
- Asta se cheamă schimbare? - Gata să se întâmple.
- Zău? Asta-i grozav! - Gata să se întâmple, Will.
Pentru că m-am gândit la o alternativă în carieră.
Una în care să ne folosim pe de-a întregul noua expertiză.
- Încă n-am pus totul în ordine, dar... - Will, ascultă, asta-i lumea reală.
Suntem nişte apatrizi. Suntem inamicii statului.
Şi, ce-i mai rău, nu avem nici o boabă de fasole în buzunar.
- Dar un nume onorabil, nu? - Un nume dat naibii de onorabil.
- Hai să dansăm. - Da.
... şi au trăit fericiţi până la adânci bătrâneţi...
... sau poate că nu.
Romanian
Dvdrip by okota_99.
Sprijină-ne pentru a deveni membru VIP şi a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org