CAMERA CU FLUTURI
- Trebuie să te spăl pe spate. - Nu!
- Cum adică "nu"? - Nu vreau să intri aici.
Ascultă-mă! Nu te poţi spăla singură.
Pleacă!
- Poftim? - Am spus să pleci.
Uite ce ai făcut. Ruşine! E dezgustător.
- Şi nu m-ai lăsat să te ajut. - Nu!
Nu te mai mişca!
Erai mai ascultătoare când erai mică.
- Lasă-mă-n pace! - Nu te pot lăsa să te porţi aşa.
- Nu vreau. Încetează! - Ce vor crede oamenii despre tine?
- Nu. - Că eşti o fată murdară.
Nu, lasă-mă-n pace!
Crezi că eşti de capul tău?
La naiba, la naiba! Ce dracu'...
- Ai văzut asta? - Taci, idiotule. A fost numai vina ta.
- Doamnă, aţi păţit ceva? - Nu.
Îmi cer scuze. E un puşti neîndemânatic. Sigur sunteţi teafără?
- Da, n-am nimic. - Ajută-mă aici!
Ce mama dracului?
Dumnezeule!
- Uită-te la drujba asta! - Ce dracu'?
Ce naiba e cu tine?
Ai văzut-o? Jur c-a făcut-o intenţionat.
Vrei să fii dat în judecată de două ori?
O dată fiindcă o acuzi pe doamna aia, iar apoi fiindcă eşti idiot?
- Uite ce ai făcut drujbei! - Ştiu de ce a făcut asta.
Fiindcă am văzut-o cu puştoaica aia. E ceva ciudat cu baba asta.
Trebuie s-o duc la reparat acum. O să-ţi opresc bani din salariu.
Mama.
Mama?!
Julie, ce s-a-ntâmplat?
M-am încuiat afară.
Vrei să stai la mine până ajunge mama ta acasă?
Dacă vrei, îţi pot arăta fluturii mei. Sunt foarte frumoşi.
Nu vrei?
Ăsta e borcanul de colectare.
Fluturele va muri aici, dar corpul îi rămâne intact.
Dacă vrei să accelerezi procesul,
poţi turna puţin cloroform pe capacul de pânză.
După ce a murit, dacă vrei să-l păstrezi în borcan,
trebuie să pui acolo naftalină, şi o bucată de cârpă umedă.
În caz contrar, pui fluturele aici, pe pluta asta,
şi îi întinzi aripile cu atenţie.
Acest lucru nu-l poţi face decât atunci când corpul încă mai e flexibil.
Va trebui să apeşi cu atenţie în jurul pieptului, aici,
iar aripile se vor mişca.
Vrei să încerci?
Trebuie să ai grijă, să nu-i atingi aripile.
Îmi pare rău, dar n-o găsesc pe fiica mea. Ai văzut-o?
E aici.
Julie! Scumpa mea...
Am fost atât de îngrijorată! Unde ai găsit-o?
Te aştepta în faţa uşii.
Julie, ştii bine că lucrez după-masa, în zilele de luni.
Nu-i adevărat.
Julie, fii civilizată! Ann a fost foarte amabilă cu tine.
Hai să mergem acasă!
Ann, uneori aud zgomote ciudate din apartamentul tău.
Trei sau patru bubuituri puternice, apoi se face linişte.
Serios? Eşti sigură că din apartamentul meu?
Aş putea să mă-nşel... Dar dacă nu se aud de aici, atunci de unde?
Habar n-am.
- Iei cina cu noi, mâine seară, da? - Mulţumesc, dar mă tem că nu pot.
Insist. Vreau să-ţi mulţumesc c-ai fost amabilă cu Julie,
apoi suntem vecine şi ne vedem şi aşa destul de rar.
La ora 18:00, bine? Te aşteptăm!
La revedere! Ia-ţi la revedere, Julie.
- La revedere, Ann. - La revedere, Julie. Să fii cuminte, da?
- Julie! - Ai uitat de mine! Aşa faci mereu.
- Nu vorbi aşa cu mama ta. - Dar nu erai la birou!
Ştiu. Acum, hai să intrăm în casă. Nu trebuie să ne certăm pe culoar.
Ţi-am spus de o mie de ori că nu e frumos să mă contrazici în faţa străinilor.
- Mincinoaso! - Julie!
Te-ai obrăznicit!
Nu-i adevărat că lucrezi după-amiezile, în zilele de luni.
ARTKRAFT ÎMPĂIERI
Am sosit, micuţă doamnă!
Am adus deodorizant, cloroform şi doi săculeţi cu naftalină.
Acest acid se livrează la comandă. Am acid boric pentru descompunere.
- Doar nu-l folosiţi pe fluturi, nu? - Ba da, îmi extind colecţia.
Dorinţa dvs e ordin pentru mine!
Aşadar, dacă semnaţi aici, am să vă confirm disponibilitatea lui.
Coletul e un pic cam greu. Vi-l pot livra eu.
- Mă descurc. - N-am nicio îndoială.
DEODORIZANT pudră
ÎNŞTIINŢARE "Vă reamintim că e interzis să executaţi"
"lucrări de reamenajare fără acordul Asociaţiei de Locatari."
- Bună ziua! - Bună!
Doamnă, credeam că...
Nick m-a trimis să vă repar cerceveaua ferestrei.
Ai nişte tenişi noi foarte frumoşi, dar nu trebuie să-i priveşti mereu.
Nu. Nick m-a rugat, de asemenea, să-mi cer scuze pentru ieri.
Am fost foarte nepoliticos. Îmi pare rău.
E-n regulă. Am avut noroc că n-a fost nimeni rănit.
Da. Doar că atunci când v-am văzut cu copila aceea,
păreaţi foarte deranjată de faptul că v-am văzut şi...
Nu ştiu la ce te referi.
Doar o ultimă dată! Înţelegi?
Păreaţi foarte supărată.
Stăteaţi în genunchi. Eu eram în trecere.
- Eu nu te-am văzut. - Serios?
Eram sigur... Eram foarte sigur că v-aţi făcut o impresie gre...
Ai o imaginaţie bogată, fiule.
Mă simt foarte jenat.
Îmi arătaţi, vă rog, fereastra? Nu vreau să vă mai irosesc timpul.
De fapt, aş vrea să faci altceva,
înainte de a repara fereastra. Dacă nu te superi...
- Sigur, nicio problemă. - Mulţumesc.
Aceasta este camera mea cu fluturi, atelierul meu privat.
De obicei, nu las pe nimeni să intre aici, dar acum fac o excepţie.
Mulţumesc. Mă bucur că am avut ocazia să vorbim.
Am un dulap care trebuie reparat. Şi am nevoie de ajutorul tău.
Nu! Nu!
Eu... n-am ştiut.
Nu mi-am putut imagina că dvs...
Deci, nicidecum n-ai o imaginaţie prea bogată.
Doar o ultimă dată! Înţelegi?
O LUNĂ MAI DEVREME
Ce s-a-ntâmplat? De ce plângi?
Ei... mi-au luat banii, pe care mama mea mi-a dat pentru păpuşă.
Prietenii mei...
- Ţi-au furat banii? - Da.
"Te iubesc."
- "Mamă..." - Douăzeci?
- "Te iubesc". - Mulţumesc.
"Mamă, te iubesc!"
- Am să-ţi dau banii înapoi. - Gândeşte-te la ea ca la un mic cadou...
Mama mea n-ar accepta aşa ceva. Dă-mi numărul tău de telefon.
Bine. Este 555-421-6039.
La revedere.
- Alice! - E pentru tine.
Şi eu am un cadou pentru tine.
- De ce-i pui în cutii? - Ca să nu poată zbura.
- Cine este Dorothy? - Fiica mea.
A zburat la ceruri.
- Cum merge şcoala? - Bine. Dar am mici probleme la franceză.
Mama-mi spune că am nevoie de un meditator.
- Ea nu te poate ajuta? - E foarte bolnavă şi nu poate să meargă.
Eu sunt cea care o ajută mereu.
Înainte să uit, mama mea mi-a cerut să vă plăteasc păpuşa.
- Mulţumesc. - Crezi c-aş putea să-i păstrez?
Da, desigur. Ca un fel de alocaţie.
Mulţumesc, Ann.
Dacă mama ta îţi dă voie, te-aş putea învăţa eu franceza.
Serios? Ar fi minunat.
- La revedere. - Ne vedem pe curând.
Da, întocmai.
"- E pentru tine." "- Şi eu am un cadou pentru tine."
"Hrăneşte păsările, dă-le apă. Nu mă mai întorc."
Îţi stă bine cu ea. E foarte frumoasă.
Rochia asta... îţi vine ca turnată, Alice.
A aparţinut fiicei tale?
- Acum este a ta, Alice. - Atunci, tu eşti mama mea.
Sal! Ce mai faci?
Ai grijă! Liftul nu se opreşte întotdeauna la nivel cu planşeul.
Ştiu.
- Vezi? - E tare de tot.
Şi cu acul ăsta, îl poţi fixa în camera ta.
Aşa.
Nu crezi că Ann merită un sărut?
Mulţumesc, Claudia. Masa a fost delicioasă.
- Mai vrei? - N-aş vrea să te deranjez.
Nu e niciun deranj. Mai am la congelator.
A expirat ieri, aşa că ar trebui s-o consumăm imediat.
Nu, mulţumesc.
Alimentele congelate sunt dezgustătoare.
- Nu-i adevărat. Cine a spus asta? - Profesoara mea.
Mama crede că profesoara mea e o dobitoacă.
Julie! La masă?! Să-ţi fie ruşine! Eşti lipsită de maniere?!
De câte ori trebuie să-ţi spun? Iar ţi-ai folosit mâna stângă, Alice.
De câte ori trebuie să-ţi spun să-ţi foloseşti mâna dreapta?
Trebuie să înveţi să-ţi foloseşti mâna dreaptă, la fel ca ceilalţi.
Ne vedem joi, da?
Alocaţia mea?
Da, desigur.
Poftim!
Mulţumesc, Ann.
Cu plăcere!
Ai făcut-o atât de fericită cu cartea aia.
Vorbeşte într-una despre fluturii ăia pe care-i ai în borcane.
Mă bucur să aud asta.
Gata, scumpa mea. Fii fată cuminte! E ora de culcare.
Nu ştiu ce să mă mai fac cu ea.
Era mult mai uşor când era mică. Dar de când a început şcoala...
Uneori cred că copiii n-ar trebui să crească niciodată!
Nu-mi spune mie...
Situaţia e chiar mai complicată, fiindcă sunt o mămică divorţată.
- Ce s-a-ntâmplat cu tatăl Julietei? - Ne-am despărţit.
Dar mă văd de puţin timp cu şeful meu de la birou,
iar relaţia noastră devine serioasă.
Ce părere are Julie despre asta?
Nu ştie încă. Încă e ataşată de tatăl ei.
Oricum, eu nu vorbesc cu ea despre iubiţii mei.
Dar acum...
Sunt însărcinată.
Ar putea fi şansa unui nou început.
Louis ar putea fi tatăl de care Julie a avut nevoie mereu.
Dar ar trebui să petrec mai mult timp singură cu el,
astfel încât să lămurim situaţia.
- El este liber în zilele de luni. - Lunea?
Ne-am propus să plecăm undeva, un week-end prelungit.
Mă gândeam, dacă nu te-ar deranja,
să ai grijă puţin de Julie, cât eu aş fi plecată.
Ar fi distractiv!
- Îţi place păpuşa aia? - Da, aia.
- E frumoasă, nu-i aşa? - Da.
- Am putea... - Alice!
Credeam c-ai spus că mama ta e infirmă sau...
Eşti rudă cu ea?
Alice, o cunoşti pe femeia asta?
- Nu. - Nu?
Mă gândeam eu. Scuzaţi-ne!
O să lipsesc doar trei zile. Să fii fată ascultătoare...
Ann ar putea fi un pic de modă veche.
De ce ţi-ai pus rochia asta? Eşti prea bătrână pentru ea.
Geanta, vă rog, doamnă?
El nu mă consideră prea bătrână pentru rochia asta. Nu-i aşa?
Nu mă lăsa aici, mami.
- Mă întorc repede, iubita mea. - Dar vreau să vin cu tine.
Haide, Julie. Mami trebuie să plece.
Bună ziua. Scuzaţi-mă, doamnă,
dar Chris a venit în apartamentul dvs. Pentru a repara fereastra?
Julie, aşteaptă-mă sus, te rog.
Da, a venit, dar a fost atât de bădăran,
încât i-am cerut să plece înainte să se apuce de treabă.
Îmi pare rău să aud asta. Vedeţi dvs, lipseşte de trei zile.
Din moment ce sunteţi ultima persoana care l-a văzut...
În plus, a trebuit să ascult toate plângerile lui la adresa ta.
Cât de puţin îl plăteşti, cum îl exploatezi,
iar dacă o să mai ridici mâna asupra lui,
o să-ţi înfigă cu bucurie drujba aia stricată în dos.
Astea au fost exact cuvintele lui.
- Îmi pare rău, doamnă. - Da, bietul copil...
Sper să nu i se fi întâmplat ceva din cauza comportamentului tău.
Cum rămâne cu fereastra mea?
- Da. O să vin eu s-o repar imediat. - Mulţumesc.
Uită-te, Julie! Priveşte aceşti fluturi minunaţi...
- Dar eu vreau să colorez... - Haide, Julie!
Îmi pare rău, dar uită-te pe cartea asta.
De aici poţi să-nveţi cum să-ţi faci propria colecţie.
Priveşte! Magnific.
În pătuţul cel frumos, Copilaşul s-a culcat
Stă frumos acoperit Doarme, că e obosit.
Dorm şi flori, şi păsărele Dorm şi gâze mititele,
Da, ce râu frumos, Alice!
Da, asta trebuie să facem.
Ăsta e fluturele nostru. Vom prinde numai fluturi frumoşi.
Ai venit acasă cu unul mic şi roşu. Vei fi foarte fericită aici, Alice.
E foarte frumos...
Noaptea s-a lăsat uşor Dragul mamei puişor.
Alice?
Nu vrei să-nveţi să-ţi foloseşti mâna dreaptă, Alice?
- Încetează! Mă doare. - Mâna dreaptă.
Nu! Nu! Opreşte-te!
Uite ce ai făcut! Fă curat acum! Linge!
- Eu nu pot face totul în casa asta. - Nu! Încetează!
Nu vei învăţa nimic în viaţă.
Încetează! Altfel nu mă mai întorc la tine!
Ne vedem vineri?
Nu ştiu dacă pot.
Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat mai devreme.
Cine era femeia cu care erai la mall?
Ne vedem vineri.
Şcoala ta este foarte departe de casă, Julie.
Mama a vrut să merg la aceeşi şcoală ca a lu' ea.
"Ca a ei", Julie. "Ca a ei". Nu "ca a lu' ea".
La ce şcoală merge fata din camera cu fluturi?
Pot să mă joc cu fata din camera cu fluturi?
Nu există fata aia, Julie.
Iar tu nu vei intra în camera cu fluturi. Este foarte periculos.
Toate ustensilele mele sunt acolo.
- Mulţumesc, Ann. Ne vedem mai târziu. - Da, mai târziu.
- Bine. La revedere. - La revedere.
Îţi place? Este un Lincoln din 1966. Este o maşină de colecţie.
Îi ştiţi cumva consumul? Când conduci o maşină ca asta,
foloseşti la fel de multă benzină,
ca atunci când ai conduce cinci vehicule hibrid.
Dacă aş fi condus cinci vehicule hibride, aş fi avut probleme cu parcarea, nu?
Cum te numeşti, piciule?
William!
Nu te apropia de el!
Nu te apropia de fiul meu!
Ne vedem vineri.
- Bună, Olga. - Alice!
- Mama mea te aşteaptă... - Sunt în limuzină.
Am găsit o rochie maro adorabilă. Sunt nerăbdătoare să văd cum îţi stă.
Sunt pe drum spre casă, dar te aştept.
O să probăm rochia mai întâi, apoi ne vedem cu mama ta.
La revedere.
- Bună, Olga. - Bună, dulce Alice!
- Mama te aşteaptă. - Nu, hai să plecăm cu limuzina acum.
N-o putem lăsa pe altă dată?
Aici sunt banii tăi de buzunar.
Mulţumesc.
Dumnezeule!
Sunteţi mama lui Alice?
Tu trebuie să fii Olga. Te aşteptam.
Timothy, taci!
- Alice nu este cu tine? - E cu şoferul meu.
Urmează-mă!
Apreciez că ai venit tocmai aici.
Alice se pot descurca singură, dar uneori rog pe cineva să verifice tot,
pentru a mă asigura că totul e în regulă cu casa şi mâncarea.
Asta mă face să mă simt mai bine.
Alice mi-a spus că ai fost foarte blândă cu ea,
de aceea m-am gândit din start să-ţi spun despre natura călătoriei mele.
Este foarte rar ca un client să angajeze
pe cineva deosebit, ca mine, pentru o săptămână întreagă.
- Doamnă... - Spune-mi Monica.
Monica, stai jos. Trebuie să vorbesc cu tine.
Eu am cunoscut-o pe Alice la mall, apoi a început să mă viziteze.
Am început s-o meditez la franceză, iar ea mi-a cerut bani de buzunar.
De fiecare dată când venea, îmi cerea o sumă mai mare de bani.
- Glumeşti? - Nu sunt singura.
Am dovezi că au existat şi alte doamne care...
Crezi că Alice a pretins că eu nu ştiam?
- E ciudat. - Întocmai. Foarte ciudat.
M-am gândit că lucrurile erau lămurite cu tine.
De obicei, este mai bine să fii discret.
Ştiai că am avut probleme cu poliţia, cândva?
De ce te-au acuzat? Înşelarea propriului copil?
Da, ar fi fost distractiv... Imaginează-ţi că Alice
mi-a arătat pe internet, categoria la care sunt plasată.
- Poţi să mă ajuţi? - Da. Desigur.
Acrotomofilia sau preferinţa sexuală pentru persoane cu memebre amputate.
Fără Alice, n-aş fi aflat niciodată ce-nseamnă asta.
Copiii sunt maeştrii pe net.
Ei au vrut s-o plaseze la altă familie. Dar ei îi place să stea cu mine.
Îmi cer scuze, dar trebuie să mă pregătesc pentru clientul meu.
În trecut, o luam cu mine în voiaje, dar acum, cu şcoala asta...
Era mult mai uşor când era mică.
Oricum, vă mulţumesc pentru ajutor şi discreţie.
Alice mi-a spus că te consideră persoana pe care s-ar baza,
dacă eu n-aş mai putea fi alături de ea.
Crede-mă, asta-nseamnă mult pentru mine.
Voi face tot ce-mi stă în putere,
pentru a-i asigura lui Alice o viaţă normală.
Nimeni nu este efectiv normal.
Timothy, ai face bine să te obişnuieşti cu camera lui Alice
dacă vrei să obţii ceva mâncare, cât voi fi eu plecată.
A trebuit să-l mut în camera lui Alice, altfel ar fi uitat să-l hrănească.
Ăsta e setul tău de chei. Îţi plac păsările?
Animalele de companie sunt pentru oamenii care n-au curajul de a avea copii.
Olga, mă bucur că ai înţeles că situaţia e doar temporară.
Alice e un copil inteligent. E hotărâtă să nu ajungă ca mama ei
şi va reuşi orice îşi va pune în cap. Sunt sigură!
Iar acum, fiindcă ştii că ştiu, scuteşte-mă de prostiile
legate de fericire, normalitate sau ajutor pentru copilul meu.
Fiindcă practic, tu n-o salvezi deloc.
Alice e cea care te salvează.
La naiba, nu din nou!
Ne-am săturat de toate zgomotele făcute de tine cu clienţii tăi nebuni,
cât e ziua de lungă!
Nu te vrem aici!
Du-te dracului, ciudato!
HRĂNEŞTE PASĂREA DĂ-I APĂ
NU MĂ MAI ÎNTORC PÂNĂ VINERI
HRĂNEŞTE PASĂREA DĂ-I APĂ
NU MĂ MAI ÎNTORC
Noaptea s-a lăsat uşor Dragul mamei puişor...
- Mamă, mergem acasă acum? - Nu poţi să taci măcar cinci minute?
- Julie, ce faci? - Nimic.
Ţi-am spus să nu intri niciodată în camera aia.
Nu mă face de râs în faţa altor oameni.
Vino aici!
Nu vreau să-ţi mai repet asta niciodată. Ai înţeles?
- Da, Ann. - Bine.
Salută-l pe oaspetele nostru, Julie.
- Salut! - Bună ziua.
Ce surpriză să te văd aici!
Nick, ştiai că Ann ţine o fetiţă încuiată în camera cu fluturi?
Serios?
Am o colecţie de fluturi pe care o păstrez într-o cameră întunecată,
astfel încât lumina să nu le estompeze culorile.
În întuneric, ea crede c-a văzut acolo o fetiţă.
Probabil, îşi doreşte o tovarăşă de joacă.
Da, poate. Întoarce-te la temele tale, Julie!
Ţi-am adus ceva de băut, dle Nick.
Mulţumesc, doamnă.
Sigur nu mai vrei şi altceva? Poate o cafea...
Doamnă, eu ştiu ce-aţi făcut.
Şi v-am dibuit strategia.
Poftim?
Sacul acela mare cu moloz pe care l-aţi aruncat în tomberon, ieri...
Ştiu c-aţi demolat un zid, fără aprobare.
V-am auzit.
Serile...
Trei sau chiar patru bubuituri pe zi... Credeaţi că nimeni nu va remarca.
V-aţi făcut un obicei din a căuta prin gunoiul altor oameni?
Doamnă, nu vă jucaţi cu mine!
Când a venit poliţia şi a întrebat de Chris, v-am scutit de o mulţime de probleme.
Cel puţin, aţi putea fi mai drăguţă cu mine.
De fapt, aţi putea fi mult mai drăguţă cu mine.
Oamenii mei pot lucra foarte discret. Rapid şi silenţios.
Fără aprobări, fără întrebări.
Iar pentru o astfel de acţiune, ar fi necesară, desigur, o compensaţie.
Alo?
V-o dau imediat la telefon.
Julie?!
Când te întorci?
Cum adică "un pic mai mult?"
Da, da.
Cred că am terminat aici.
Lasă astea aici. Ajută-mă doar să mut mobila, te rog.
Sigur, vă pot ajuta.
Lăsaţi-mă să-l trag din interiorul camerei.
Să nu îndrăzneşti să atingi mânerul ăla!
Nu vreau să-i deteriorez picioarele împingându-l prea tare...
Nu-mi pasă.
Acesta este studioul meu privat.
Acolo e camera mea de fluturi, de care-ţi spuneam.
Nicio persoană n-a intrat vreodată acolo. Iar tu nu vei fi primul.
Cum doriţi, doamnă.
Mulţumesc. Apreciez gestul tău.
Te rog să mă scuzi, dar am o groază de lucruri de făcut.
Dacă doriţi să vorbim despre munca ce-a mai rămas de făcut aici,
sunt sigur că putem ajunge la o înţelegere.
Plata trebuie să fie în numerar,
dar sunt sigur că asta nu-i o problemă pentru dvs.
Nu ştiu despre ce vorbeşti. N-am nevoie de tine sau de oamenii tăi.
De fapt, aş vrea să pleci chiar acum.
Bine.
Nu vreau să mai aud alte zgomote din apartamentul ăsta.
O zi bună, doamnă.
- Alice? - Mamă!
- Ce vrei? - Fata asta, e într-adevăr fiica ta?
Dar tu cine mai eşti?
Lasă-ne-n pace!
Îmi pare rău, doamnă, dar nu aveţi voie să faceţi aşa ceva aici.
Durează doar un minut.
- Ţi le recomand pe acestea, Alice. - Mulţumesc, Olga.
Bună, Olga.
- Cu ce vă pot ajuta? - Le cumpărăm pe acestea, vă rog.
- Unde este toaleta? - Lângă zona de luat masa.
Aţi terminat? Trebuie să plecaţi acum, altfel chem paza.
Am nevoie doar de un pacheţel de mânuşi de unică folosinţă.
Nu pot să opresc sângerarea, şi nu vreau să murdăresc tapiţeria maşinii.
Alice, draga mea, eşti sigură că totul e în regulă?
Da, Olga.
Ai grijă şi nu atinge nimic. Toaletele astea sunt pline de bacterii.
Ştiu cât de neplăcut poate fi, atunci când nu eşti acasă.
Eşti sigură că nu trebuie să vin la tine, să te ajut?
Mă descurc.
Cu siguranţă ţi-a venit mai devreme,
fiindcă eşti îngrijorată de situaţia mamei tale,
dar sunt sigură că se va întoarce.
Oricum, ştii bine că sunt aici pentru tine.
Da, ştiu.
"Olga, Alice mi-a spus că te consideră persoana pe care s-ar baza,"
"dacă eu n-aş mai putea fi alături de ea."
Olga?
Olga, este totul în regulă?
Olga?
Deci, Trent descoperă că ea este o cântăreaţă pop, bogată şi faimoasă.
Atunci, el se desparte de ea, iar ea scrie "Fluturele a zburat",
pe care o interpretează în ultimul ei concert.
Concertul unde ea îşi dezvăluie viaţa dublă.
Exact! Dar publicul îi promite că n-o să-i dezvăluie secretul.
Deci ea se întoarce la viaţa sa dublă... Dar asta nu-i o situaţie contradictorie?
Nu, fiindcă ea-l sărută pe Trent.
Şi îi arată că poate fi bogată şi faimoasă şi încă să mai ţină la iubitul său.
Exact.
Mamă?
- Ţi-am spus că nu vreau nimic. - E în regulă.
Suc de portocale... Ca atunci când eram un copil, nu?
Asta servesc mereu.
Sunt aici fiindcă vreau să aflu ce se petrece cu fetiţa aia.
Am remarcat că te-ai tuns.
Erai mult mai frumoasă atunci când erai tânără,
iar profesorii te lăudau mereu...
Nu vreau să te aud vorbind despre mine.
Erai foarte drăguţă când erai mică şi aveai părul lung.
Lasă-mă-n pace!
Ai idee câte şedinţe de terapie am îndurat, ca să-mi treacă?
Îţi dai seama că n-am avut nici măcar o relaţie sănătoasă, în toată viaţa mea?
Julie, iubito, te rog, lasă-ne singure!
E vecina mea. Am grijă de ea până ajunge acasă mama ei.
În schimb, n-o să i se întâmple nimic bun.
- Îi fac doar o favoare. - Ştiu de ce eşti în stare.
Şi n-am să las un copil inocent să treacă prin ce-am trecut eu.
Şi încă un lucru: să nu mai vii niciodată la şcoala fiului meu.
E frumuşel, nu-i aşa? Are ochii tăi.
- De ce nu mi-l prezinţi şi mie? - Încetează!
Nu mai încerca să te prefaci că totul este în regulă!
- Fiindcă nu este. - Dorothy, încercă să te calmezi!
Am fost atât de îngrijorată pentru tine, toţi aceşti ani. Nu m-ai sunat niciodată.
Iar acum apari aici şi te comporţi ca o nebună. Nu înţeleg.
Să nu te mai apropii niciodată de fiul meu,
sau o să pun să fii închisă, odată pentru totdeauna.
Cum poţi vorbi aşa cu mama ta?
- Nu mai eşti mama mea. - Te rog, nu!
De ce ai făcut-o? Era o amintire dragă de la tine.
Eu nu-mi atârn amintirile pe pereţi. Fiindcă mă bântuie.
Alice?
- Da. - Am vrut doar să-ţi aud vocea.
- Ce este? - Nimic.
Voiam să ştii că sunt aici pentru tine, dacă ţi se-ntâmplă ceva rău.
- Poţi conta pe mine. - Bine.
Iar dacă vrei, şi-ţi doreşti, ai putea locui cu mine.
Trebuie să închid.
Mama mea este mai frumoasă decât mine.
Ce vrei să spui? Nu-i adevărat, tu eşti cu adevărat foarte frumoasă.
Şi când o să-ţi crească părul lung, vei fi şi mai frumoasă.
Nebuna aia care te-a vizitat ieri, e fiica ta, nu?
Nu e nebună.
Mama mi-a spus că fiica ta a murit de mică.
- Mama ta spune o mulţime de minciuni. - Nu-i adevărat.
N-a plecat în călătorie de afaceri în week-end.
- E plecată cu noul tău tătic. - Mincinoaso!
N-o crezi pe Ann?
Atunci întreab-o pe mami toate astea când se întoarce sau dacă te sună.
Nu-i adevărat. Inventezi toate astea.
Ba nu. Şi o ştii şi tu, Julie.
De câte ori te-a lăsat mama ta singură acasă?
Eu nu spun că mami nu te iubeşte.
Mâine vom merge la un centru de înfrumuseţare
şi o să-ţi facem părul să crească foarte lung.
- Şi dacă sună mama? - Atunci o sunăm şi noi înapoi, nu?
- Mama! - Julie! Iubita mea, în sfârşit...
- Ce ţi-ai făcut la păr? - Ann a făcut-o.
Ann are o fetiţă care stă în camera cu fluturi!
Bună ziua.
Totul părea că merge ca uns! Desigur, trebuia să vină şi surpriza!
"Am deja un fiu, Claudia." Şi acum îmi spui? Nenorocitule!
- Şi cu Julie cum rămâne? - Cu Julie?
Da... pe Julie o va trimite la un internat, alături de fiul lui,
oricare o fi numele lui.
- Te simţi bine? - A fost doar un junghi.
Şi copilul?
Pentru numele Domnului, Claudia, nu poţi omorî copii nevinovaţi.
Nu vreau nimic care are de a face cu el.
Sunt atât de mulţi oameni care-şi doresc copii,
cărora le-ar place copilul tău, şi care l-ar putea îngriji cu uşurinţă.
De exemplu, eu.
Eşti o persoană minunată, Ann, şi ai făcut atât de mult pentru Julie.
E bine să ştiu că există oameni asemenea ţie în această clădire.
L-ai văzut pe noul ajutor a lui Nick? E atât de sexy!
Apropo, sunt moartă de oboseală.
Julie?
Julie!
Julie?
E timpul să plecăm.
Julie, unde eşti?
Ce?
Julie, ce faci? Pleacă de acolo.
Julie?
Ann?
Cum intru în camera asta?
Haide, Julie...
Mamă, priveşte! Fata spânzurată.
Aici erai...
- Unde ai fost? - I-am pregătit un cadou lui Julie.
Asta-i tot ce a mai rămas din Alice mea.
Haide, Julie! Plecăm acum.
- Ce e cu mirosul ăsta? - E naftalină, pentru fluturi.
Ştiu că ai avut un prieten imaginar, care acum a dispărut.
Dar eu îţi dau ăsta.
Acum, că ai învăţat cum să fixezi fluturii în insectar,
ştiu că vei face o treabă minunată, nu-i aşa?
- Arată-mi-l! - Nu!
Atunci nu te cred că-l ai. Şi e păcat, fiindcă eu ştiu un secret.
Serios? Care anume?
Dacă-ţi pui o dorinţă şi eliberezi un fluture,
care va zbura spre ceruri, aceasta se va îndeplini.
- Chiar îl ai de-adevăratelea? - Ce-ar trebui să fac acum?
Trebuie să-i şopteşti fluturelui dorinţa ta,
iar în caz că nu va scoate niciun sunet, dorinţa n-o vei dezvălui nimănui.
Cu excepţia Marele Spirit, care-ţi va fi recunoscător c-ai eliberat un fluture.
- Aş vrea să am un frate. - Nu trebuia s-o aud!
- Crezi că o să mai funcţioneze? - Cred că da.
Bună, Julie.
Bună, mami.
Ţi-ai făcut un prieten nou.
Tu eşti Claudia?
Nu înţeleg.
Julie pare mult mai fericită decât era înainte.
Dar ce s-a-ntâmplat cu adevărat?
Trebuie să te spăl pe spate.
- Nu. - Cum adică "nu"?
- Nu vreau să intri aici. - Fii serioasă...
- Ce-i asta? - Am spus să pleci.
- E dezgustător. - Nu!
Uite ce ai făcut.
Încetează! Încetează!
- Curăţă-te, acum! - Nu, nu!
Curăţă-te cu limba.
Eşti o fată murdară.
Mamă! Mamă!
Vreau doar să te ajut. Nu vrei să încetezi?
Crezi că eşti de capul tău?
E-n regulă, draga mea, s-a terminat.
S-a terminat.
Mi-am reprimat complet acest episod.
Şi înainte de a muri, tata mi-a spus adevărul.
N-am fost în stare să am o relaţie de lungă durată.
Chiar şi cu William...
N-am trecut peste asta. Nici nu ştiu dacă e posibil.
Îmi pare foarte rău.
Nici nu-ţi pot spune cât de mulţumită sunt că-mi împărtăşeşti aceste lucruri.
Te rog! Uite, ai aici numărul meu,
şi sună-mă imediat dacă se întâmplă ceva cu mama mea.
Ţi-a făcut ceva rău?
- Cine? - Ann.
Nu, ne-am distrat.
Bine, dar nu vom mai merge la ea. Înţelegi?
- De ce nu? - Pentru că este rea.
Ştiu. Ţi-am spus că ţine o fetiţă închisă în cameră.
Nu, Julie, e vorba de ceva serios acum. N-o s-o mai vezi deloc, înţelegi?
Cel puţin ea nu mă minte ca tine.
Alo?
- Alo? William? Mama ta este acasă? - Nu e.
Bine. Roag-o s-o sune pe Claudia, cât mai curând posibil. Da?
Bine.
- Mulţumesc. - La revedere.
- Cum îndrăzneşti? Cum e posibil? - Claudia!
Te-am rugat să ai grijă de Julie, iar tu ce-ai făcut?
Ai montat-o împotriva mea,
i-ai distrus părul şi ai minţit-o despre fiica ta moartă.
Mulţumesc lui Dumnezeu că e nevătămată.
De când ai început să-ţi faci griji în privinţa ei?
Cine eşti tu? Nu te mai apropia de fiica mea!
Eşti o prezenţă efemeră în viaţa lui Julie. Eşti prea ocupată să flirtezi cu bărbaţii.
Când ţi-a păsat vreodată de ea?
Eu sunt cea care are grijă de ea, eu sunt cea care o iubeşte.
Tu nu eşti niciodată lângă ea.
Nu-mi spune tu cum să am grijă de fiica mea!
Îţi place?
E minunată. Am s-o pun alături de celelalte.
Celelalte? Adică şi celelalte doamne îţi oferă păpuşi?
Vrei să-mi fac temele?
Spune-mi că nu sunt doar o altă doamnă.
Nu pot să cred că nu-ţi pasă de mine.
Eu nu simt asta. Nu mi se pare corect.
- Dă-mi drumul la braţ! Plec acum. - Nu, n-ai să pleci...
N-ai venit aici doar pentru nişte bani de buzunar, stricată mică.
În acea zi, la mall, n-a fost o simplă coincidenţă.
Ai plănuit totul ca să ne cunoaştem.
Ai intrat în viaţa mea pentru bani, nu?
- Am zis să-mi dai drumul! - Nu.
Cine eşti tu? Cine eşti?
Doar o ultimă dată. Te voi plăti dublu. Triplu.
Bine.
Cred că...
Mă mut într-un alt stat. Voi sta cu unchiul meu.
Adio, Ann.
Am să-ţi dau un fluture, drept amintire.
Doar o ultimă dată! Înţelegi?
Mamă?
Poftim, Alice!
Dar asigură-te că e bine sigilată caseta, pentru a păstra insecta în condiţii optime.
Nu eşti entuziasmată că fixezi primul tău fluture?
Hai, recunoaşte!
Lucrurile pe care le faci cu celelalte doamne
nu sunt nici pe jumătate atât de interesante.
Uite... Doar eu îţi pot oferi toată dragostea de care ai nevoie.
Adică cine altcineva, dacă nu eu?
La urma urmelor, mama ta e doar o prostituată oloagă.
Concentrează-te, Alice!
Dacă nu-l acoperi în întregime, viermii vor da iama în exemplarul tău.
Au trecut câteva zile bune de când a plecat mama ta...
Asta nu s-ar fi întâmplat niciodată cu mine.
- Eu nu te-aş părăsi niciodată. - De unde ştii?
Şi tu... N-ai să mă părăseşti niciodată.
Mamă?
Julie?!
O adevărată frumuseţe, nu-i aşa?
Alice a vrut să mă părăsească, dar acum e aici, cu mine.
Vezi ce fluture superb este Alice?
Mamă?
Nu-ţi face griji, şi mama ta e aici.
Mama!
Aici e mămica.
- Nu. - Ba da.
Aici e mămica.
Nu! Nu.
Mama!
Mami!
Să nu fii obraznică! Nu.
REAPELARE
Alo?
Cine-i acolo? Alo?
La revedere, Nick, ne vedem mâine.
Da, ne vedem mâine. Ai făcut treabă bună azi.
Cred că-şi bate joc de mine...
- A sunat mama lui Julie? - Da.
- Ce-a spus? - Nimic.
Doamnă?
Ce se întâmplă aici?
Oh, Dumnezeule!
Lasă-mă-n pace! Eşti o vrăjitoare!
Cum îndrăzneşti să-mi vorbeşti aşa?
Eu sunt mămica ta, acum!
Ce ai făcut?
- Ieşi afară din camera mea. - Dumnezeule!
Nu.
Nu!
Surpriză!
- Will, ştiai despre asta? - Sigur.
Haide, scumpo. Suflă în lumânări. Fratele tău te va ajuta.
Bine.
Fă-ne o poză cu întreaga familie acum.
Aşa...
Uită-te la tine! De ce ai atât de mult gel în păr?
Aşa îmi place!
Nu, când eşti mic, eşti mult mai dulce fără gel.
Lasă-mă-n pace!
Noaptea s-a lăsat uşor Dragul mamei puişor.
S F Â R Ş I T
Traducerea şi adaptarea Vlad blitzard43
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania