Traducerea şi adaptarea de: Zavera
Şi tot ce trebuie să fac azi
Este să nu îmi mai amintesc.
Poate.
Doar de data asta.
Lasă-mă să mă gândesc. Bine?
Hei, Tina.
S-a întâmplat ceva?
Nu. Doar că n-am vrut să vin anul ăsta.
Pentru că e a 13-a ei aniversare.
Cred.
Înţeleg.
Urăsc să locuiesc singură în casa aia.
Mi-e dor de Matthew.
Mi-e dor de Cassandra.
Mi-e dor să trăiesc.
Te duci în oraş?
Da.
În regulă
- E frig afară, nu? - Cu siguranţă este.
Eu sunt Matt.
- Page. - Cum te cheamă?
- Page. - Page.
Încântat de cunoştinţă, Page.
- Mersi. - Da.
Hei.
Care-i treaba?
Mai nimic.
Plănuieşti să pleci?
Păi, tu nu?
Ea a zis că vrea să se întâlnească cu amândoi.
Păi, e mizerie aici. Cum e acolo jos?
Nu, e bine. E curat.
N-am de gând să merg acolo jos.
E în regulă. Mereu îţi găseşti scuze.
Da.
Mai ţii minte peria aia pe care o iubea?
- Aia pe care i-a dat-o mama? - Da.
Păi, tocmai am găsit una.
E aproape la fel.
Unde?
Într-una din camere.
Cine probabil că a lăsat-o.
Ciudat.
Da, ciudat.
Ar trebui să mă întorc la muncă.
Bine. Te iubesc.
Te iubesc.
Simt că...
Am făcut tot ce-am putut cu ei, bine?
Dar dacă există vreo şansă să terminăm asta la timp, eu...
Vei termina. Ceea ce o vei termina pentru că e slujba ta să termini la timp.
Vreau să zic,
câţi ani aveai când ai început să lucrezi pentru mine ca sudor,
câţi ani aveai?
- 15. - 15.
Şi în toţi anii ăştia te-am tratat vreodată ca pe un prieten?
Niciodată!
Poate te-am tratat ca pe un fiu, dar niciodată că pe un prieten.
Asta e problema, Mika. Tu tratezi pe toată lumea ca fiind
prietenii tăi, dar de fapt nu sunt.
Sunt comercianţi.
Lucrează pentru tine. Nu sunt prietenii tăi.
Salut.
Asta e... E o frumoasă dezvoltare.
Ar trebui să vindem prima serie în câteva zile.
Te bagi acum şi îţi poţi avea numele pe a 9-a gaură.
Vince Grey.
Detectiv
Cornwall. Salut. Aş vrea să...
Aş vrea să-ţi adresez câteva întrebări despre balul tău de caritate.
Încă nimic?
Păi, i-am dat un formular unuia dintre colegii tăi, dar...
Ascultă, putem face asta aici sau putem merge jos în staţie.
Cum vrei.
Bine. Sigur. Stai jos.
Femeia care l-a luat cu maşina pe Detectiv Dunlop,
ai mai văzut-o vreodată?
- Nu. - Tu n-ai văzut-o niciodată?
Nu.
N-am văzut-o. Cum de ştii că...
Dispariţia detectivului Dunlop este legată de această femeie?
Am... am zis eu că este?
Uite, am făcut deja o declaraţie.
- Am vorbit deja cu un detectiv. - Bun.
Adică, nu ştiu cum să te ajut mai mult de atât.
Soţia ta este în consiliu acestui bal de caritate, nu?
- Da. - Aş vrea să vorbesc cu ea, dacă se poate.
Desigur.
Nu-mi răspunde la telefon Am încercat de multe ori.
- Mă voi asigura eu că va răspunde. - Bine. Mulţumesc.
Încă ceva.
Un martor a spus că v-a văzut pe amândoi vorbind.
- Despre ce? - I-am spus
cât de diferit arata...
în noapte aia faţă de cum arată în poză.
De aia ai ţinut-o tu?
Ai fost văzut purtând o conversaţie în faţa ei.
Înainte să dispară.
De ce n-o iei?
Ia-le pe amândouă.
Mai e vreo şansă să vă împăcaţi?
Vorbim. Mă sună mereu.
E ca o conversaţie uriaşă.
Vorbeşte cu mine până adorm, câteodată.
Dar e speriat să-şi arate faţa.
De ce?
Pentru că e vinovat.
Pentru că e vina lui.
Toată chestia e vina lui.
Ştii, vreau să se simtă vinovat.
Are sens.
Nimic altceva nu are.
Cowboy-ul ăla?
Da.
Intră.
Mulţumesc.
- Detectiv Jeffrey Cornwall. - Hei.
Da, Jeff.
Ai un procent de rezolvare a cazurilor impresionant, detectiv.
Mulţumesc.
De ce-ai da cu piciorul unei cariere importante la omucideri ca să vii la mine?
Păi, cred că este cam acelaşi lucru.
Doar că aici am de-a face cu victime vii,
Care e istoria ta cu copii?
Păi, am fost unul, odată.
Te-ai simţit vreodată atras de ei?
Nu.
Ai vreo fantezie?
Ce implică fantezia ta?
Femei adulte.
Satene, ochi albaştri.
Singur?
Da.
Te întâlneşti cu cineva?
Nu, n-am mai avut o relaţie de ceva vreme.
De ce?
E mai complicat.
Stai jos.
Uite cu ce-avem noi de aface.
Gata?
Da.
Iisuse Cristoase!
Ne uităm la imagini şi clipuri ca astea toată ziua.
Copii abuzaţi...
şi torturaţi online în timp ce alţii privesc.
Slujba noastră nu e să trecem cu vederea.
Persoanele care fac asta copiilor...
- Pedofilii. - Vreau să-i opresc.
Vrei să-i împuşti? Să-i baţi? Să-i omori?
Vreau să-i opresc.
Internetul tot avansează.
Noi mereu trebuie să-l prindem din urmă.
Câteodată calea de a găsi
acul în carul cu fân, este să iei paiele pe rând.
Sam, specialistul nostru în calculatoare. Mike, de la Droguri.
Toată lumea, el este Detectiv Jeffrey Cornwall.
Deja îl ştii pe Frank. El e old-school.
- Tânăr la minte. - Da, dar bătrân peste tot.
Şi el este Teddy. El are o abilitate mai specială:
recunoaşterea formelor vizuale.
Teddy are ochii dezolvati pentru detalii.
- Vrei să-i arăţi, Teddy? - Nu, nu vreau, Sam.
Mi-ar place să nu mai faci asta de fiecare dată
- când cineva nou vine în birou. - Haide.
Haide, haide, haide. Haide.
- În regulă. - În regulă.
Bine, e ca o clădire veche din piatră. E o biserică sau un castel pe undeva.
Cu un pod trecând peste un râu.
E o femeie care stă pe pod într-o haină bej,
ţinând o umbrelă roşie.
Impresionant.
Nu chiar. Antrenament şi ghicit.
Ar fi putut fi un zmeu roşu.
- Care-i treaba cu tine, Jeff? - Cu mine?
Arestez oameni.
În regulă. Sună bine.
- Promite. - Promit.
Promit pe roşu.
Bine. Promisiune pe roşu.
Cass, ia-ţi adio de la Albert, scumpo. Trebuie să mergem.
- Pa. - Pa, Albert!
- Pa. - Pa, amice.
Despre ce vorbeaţi?
Am făcut o promisiune, el nu se va da pe skate cu nimeni altcineva.
- Nimeni altcineva, cât timp o trăi? - Nimeni altcineva.
- E o... - E o promisiune mare.
- Pentru toată viaţa ta? - Da. Suntem o echipă.
- Uite-o pe fata mea. Dar trebuie să mergem. - Da. Pa.
Vino aici.
Bine, ne vedem acasă. Pa.
- Pa. - Pa! Pa.
Dar faptul că aţi făcut o promisiune
unul altuia, promisiune că mereu veţi fi o echipă,
trebui să începeţi să vă gândiţi cum vă veţi prezenta, da?
Vreau doar să zic că nu e necesar.
Băieţi sunteţi chiar foarte buni.
Albert crede că ne face să ieşim în faţă.
Nu cred. Eu că că ce va face să ieşiţi în faţă, e talentul vostru.
Chiar dacă ai un skate alb pe un picior şi altul pe celălalt, e...
Care e... Care e cuvântul la care mă gândesc?
- Irelevant? - Irelevant. Da.
Irelevant.
E ca o schemă de care n-ai nevoie.
- O schemă? - Da, exact.
- Ce e aşa amuzant? - Nu e o schemă, e o scamatorie.
- O scamatorie de care n-avem nevoie. - O scamatorie de care n-ai nevoie.
- O scamatorie. - Ei bine, poftim.
- E cuvântul potrivit. - Ăla e cuvântul potrivit?
- Da. Scamatorie e cuvântul potrivit. - Mulţumesc.
Hei.
Hei. Sarah a sunat, e bolnavă. Eu s-ar putea să întârzii.
Nu ştiu ce-o să faci în legătură cu cina.
Vom, vom fi bine. De fapt am oprit la magazinul de plăcinte.
O să mănânci plăcintă la cină?
Nu. Nu vom avea plăcintă la cină. Vom avea macaroane.
Avem macaroane rămase. Le vom punea deasupra plăcintelor.
În regulă.
Iei tu rubarba de cireşe?
Rubarba de cireşe, notat. Nicio problemă. Ca şi luată. Te iubesc.
Şi îngheţată.
- De care? - De ciocolată.
- Pentru macaroane? - Nu macaroane.
Cred că e cel mai scârbos lucru pe care l-am auzit.
Va fi o cină minunată.
Linda, ştii ce? Eşti norocoasă că un copil de 9 ani face meniul
pentru că a mea vrea o plăcintă cu macaroane.
N-au avut îngheţată de ciocolată. Deci...
Cass?
Cass!
- Linda, Cass e aici? - Nu?
E în spate? Poţi să te uiţi, te rog?
- Nimic? - Nu.
Cass!
Cassandra!
Cass!
Am un plan.
Câteva minute.
Atât veţi avea împreuna.
O să pot vorbi cu el?
Da.
O să poată tata să vorbească cu mine?
Da, Cass, poate.
Şi noi vom asculta.
Mă gândeam la un fel de microfon,
microfon ascuns.
De ce eşti aşa îngrijorat?
N-am nicio idee unde sunt.
Cum m-ar putea găsi? Nici nu ştiu cum te cheamă.
Nicio vorbă...
sau...
Îl vei omorî.
N-ar fi mai uşor să mă omori pe mine
acum că am crescut mare?
Acum că ţi-ai pierdut interesul?
Nu pot fi atât de valoroasă făcând ce fac...
Eşti foarte valoroasă, Cassandra.
Făcând exact ce faci.
- Deci a fost paznicul care l-a raportat? - Da. Ne-a trântit la pământ.
- Bine - Gata;?
Da.
- Bine? - E ciudat că-l trimit aici.
Ei bine, n-au fost alţi detectiv la staţia principală.
Prietenul meu poate ştie că aş fi în stare s-o fac.
Nu sunt obişnuit să intervievez adulţi.
Vei fi bine.
Dl. Lane.
Hei. Sunt Detectiv Dunlop şi el este Detectiv Cornwall.
Am citit declaraţia ta pe care i-ai dat-o paznicului acum o oră.
Am vrea să discutăm despre câteva chestii cu tine.
Da. Bun.
E în regulă dacă înregistram asta?
Da. Mi-ai văzut soţia? A mers cu cineva cu maşina?
Nu ştiu nimic despre soţia dumneavoastră, Dl. Lane.
Am sunat-o acum trei ore. Nu i-ar lua aşa mult să ajungă aici.
Sunt îngrijorat că s-a dus la staţia de poliţie principală, nu asta.
I-am spus să ia un taxi.
Bine. Mai întâi să răspundeţi la întrebările astea
şi dupăia vorbim despre soţia dumneavoastră.
- În regulă? - Da.
Doar ca să şti. Conversaţia asta e complet voluntară.
Şi nu eşti forţat să ne spui nimic.
Înţelegi?
- âoDa? - Da.
Bine. Spui că ai fost la cină, pentru cât timp?
Câteva minute. Puţin.
Bine. Erau alţi clienţi?
- Nu. N-am văzut pe nimeni. - Fără clienţi.
Scrie aici că aţi cumpărat o plăcintă?
Da, am cumpărat... Am cumpărat o plăcintă cu cireşe. Fiica...
fiica mea... Da, facem asta săptămânal după antrenament.
Trebuie să-i iau o plăcintă.
Şi am întrebat-o pe Linda dacă are îngheţată cu ciocolată.
Scuze, vrei să zici Lesley?
Şi... şi... nu.
Linda. N-aveau îngheţată de ciocolată. Pot să-mi sun soţia acum?
Aici scrie "Lesley". Scuze, scrie "Lesley" aici.
Scrie "Linda". Pot vedea de aici.
Şi fiica mea de nouă ani e cu un kilometru mai departe.
Aveţi o vedere foarte bună, Dl. Lane.
Dar dumneata spui că n-ai văzut nimic
suspicios când te-ai uitat la camion?
Au trecut trei ore...
cineva care conducea, chiar dacă avea viteza regulamentară,
ceea ce nu are, pentru că e un răpitor,
sunt la sute de km depărtare. Bine?
Mi-au... mi-au luat fiica.
Trebuie să ştiu, ce faceţi ca să ne ajutaţi?
Aţi pus un elicopter să caute? Aţi blocat traficul?
Ce faceţi? E o fetiţă de 10 ani.
Ai zis că are 9.
Ce?
Ai zis că are 9 ani. Are 9? Are 10?
Cât... cât are?
Are aproape 10. Doamne, ce contează?
Ce contează...
- Ce se petrece aici? - Linda a spus poliţiei
că nu ţi-a văzut fiica.
Bine, deci, ce înseamnă asta?
Când te-ai dus la cină, erai singur.
Prostii. Nu eram singur.
Se odihnea pe bancheta din spate. De aia nu a văzut-o.
Bine. De ce s-ar odihni în mijlocul amiezii?
De ce nu s-ar odihni în mijlocul amiezii?
E un copil. O fetiţă mică, bine? Tocmai terminase antrenamentul de patinaj.
- Era obosită. - Ai făcut vreo oprire
- între patinoar şi cina? - Bine.
Am să te opresc aici.
Am fost ultima persoană care mi-am văzut fiica la cină.
Eu. Bine?
Acum, aş vrea să vorbesc cu cineva de la conducere.
Aş vrea să vorbesc... cu poliţia adevărată.
Nici nu... aici arată ca o grădiniţă.
Am nevoie să-mi găsiţi fiica, acum!
Dl. Lane, vă voi întreba din nou.
Ai făcut vreo oprire
înainte să ajungi la cină?
Îmi amintesc ziua,
câştigaserăm un trofeu.
Privirea de pe fata mamei când m-am dus la ea şi i-am dat trofeul.
Şi ar trebui să fie o senzaţie atât de minunată pentru un părinte...
văzându-şi copii împlinindu-şi visele.
Asta ar trebui să-i fie cel mai greu mamei acum,
neştiind
la ce visez.
Sau măcar dacă sunt vie ca să pot visa.
E minunat, Cassandra.
De data asta, fă-o fără să te mai compătimeşti.
Bine, mai fă-o încă odată şi puţin mai tare.
Mai puţină autocompătimire. Da?
Tina...
Tina.
Tina, ne-am oprit să luăm o plăcintă.
Am oprit la cină. Ţii minte că am vorbit la telefon?
Ţii minte, am oprit. M-am dat jos din maşină.
După ce am închis m-am dat jos şi m-am dus în magazin.
O puteam vedea. O puteam vedea pe geam, era acolo.
Maşina era acolo şi... şi...
M-am dus la baie pentru două secunde
şi când m-am întors ea nu mai era şi...
Ce-ai făcut? Ne-ai pierdut faţa!
Nu.
- Nu... nu. - E dispărută.
Doamna Lane,
Domnule Lane, îmi pare rău,
- trebuie să vorbesc cu soţia acum. - Va fi bine.
Va fi bine.
Doamna Lane
Numele meu este Detectiv Dunlop. Eu mă ocup de cazul dumneavoastră.
- Trebuie doar să vă pun câteva întrebări. - Cât timp o să vorbeşti cu ea?
- Câteva minute. Bine. - Bine.
Aici.
Nu-mi pot imaginea ce-i trece prin cap soţiei tale acum.
Trebuie să fie greu pentru tine. Trebuie să fie greu.
Ascultă, lucrurile o iau razna uneori, nu?
Se pare să fie câteva lucruri pe soţul dumneavoastră nu ni le-a spus.
Ascultă... mă uit prin dosare acum.. şi... e slujba mea.
Văd că ai o acuzaţie de asalt?
E corect?
Tăticii cu fete adolescente n-ar trebui se ia la bătaie prin baruri.
Mai ales când n-ai vârsta legală să consumi alcool.
Soţia mea ştie despre asta.
Aveam 18 ani. A trecut peste.
Deci, te-ai lăsat de şcoală, te-ai angajat şi acum peste 9 ani n-ai niciun ban?
Da, banii sunt puţini, înţeleg.
Am auzit că-i spuneai ceva soţiei tale despre
un apel.
Ea te-a sunat, nu?
Nu ne-ai spus despre asta.
Partenerul meu o întreabă chiar acum.
Mă între dacă a vorbit cu fiica ta în timpul ăla.
Cred că dacă nu...
dacă nu, atunci unde e?
Se relaxează pe bancheta din spate. Asta face. E micul ei spaţiu.
Dar copii nu încetează să tragă puiuri de somn amiază când împlinesc vreo 3 ani?
Adică, dacă tata îmi cumpără plăcinta mea favorită, sunt bucuros, mă duc cu el.
Sau cel puţin mă uit pe fereastră maşinii.
Afacerea ta a dat faliment, nu?
Cum era, TM Landscaping?
Ai facturi de plătit. Mai ai puţin şi dai faliment.
Cum am mai zis, ştiu.
Ştiu, înţeleg.
Despre ce vorbeşti?
Se plăteşte bine să-ţi împrumuţi fiica unor perverşi nebuni pentru câteva zile.
Dupăia o să apară,
- raniţa, dar măcar... - Nenorocit nebun!
Scuză-mă, revin imediat.
Asta fac eu, bine? Agit lucrurile să văd cum reacţionează.
Dându-i juriului toate motivele să lase baltă cazul ăsta.
Nu e aşa inocent precum pare.
- Poate că e. - Are cazier.
Asalt. Are datorii până peste cap.
Şi îşi creează o oportunitate, conduce singur pe o autostradă părăsită.
Mai lasă-mă!
Hei!
Îmi aminteşte de cineva.
Cineva din trecutul tău.
Da, din trecutul meu.
Asta e prezentul.
Chiar crezi tot ce i-a zis lui Matt?
N-am să iert modul în care s-a purtat cu Matthew.
A avut de-a face cu multe cazuri unde cineva din familie,
chiar şi un părinte, este implicat.
Matthew i-a adus aminte de cineva.
- De cineva personal. - Prostii.
Matthew a iubit-o pe Cassandra ca pe ochii din cap.
Încă o iubeşte.
Desigur.
Nu ştiu dacă mai vreau să fac asta.
Înţeleg. E decizia ta.
Bucuroasă să te întâlnesc oricând vrei.
Pe pernă vei găsi...
un dinte micuţ de-al meu.
În timp ce dorm,
unde visele sunt făcute,
să vedem dacă putem face târgul asta.
Bani contra dinte.
Pare ciudat să-i dai la schimb pe bani.
Dar e ceva ce cu toţii facem.
Sau am făcut.
Şi dacă chiar ar fi fost o Zâna Măseluţă care să mă viziteze,
Sunt sigură că mi-ar putea lăsa ceva mai folositor decât un dolar.
Sau poate e doar o schemă.
O schemă sau o scamatorie.
O scamatorie de care nu ai nevoie.
Da, asta e un cuvânt potrivit.
Tina...
Ce faci?
Sunt bine, cred.
Cred de crezut că am venit să te văd timp de şase ani.
Arăţi foarte bine. Mai bine ca data trecută.
Da, eram un dezastru data trecută.
Cum e Matthew?
E bine.
Pot întreba ce se petrece?
Încă nu mă pot uita la el.
O văd pe Cass.
Mă enervez. Spun lucruri urâte.
A ieşit de tot din peisaj?
- Data trecută... - Nu.
Tocmai vorbeam cu el. A zis...
că a vrut să vină aici.
Şi de ce n-a venit?
L-am sunat şi i-am lăsat un mesaj.
Crede c-o să zbier la el.
Ai face-o?
Probabil.
El încă crede c-o s-o găsească de unul singur.
Îţi spune cum?
Adică are un plan?
Matthew?
Da. Planul lui e să stea pe drumuri mult.
Stă cu ochii deschişi. Idiotul.
Nu vorbesc prea frumos, nu?
Am auzit mai rău.
Da, pariez.
N-aş putea face ce faci tu.
Ai o fiică?
Nu.
Aia e nepoata lui Jeffrey, Jennifer.
- Sunt foarte apropiaţi. - E frumos aşa.
Ar trebui să începem?
Când te gândeşti la Cass,
ce vezi?
Ce vezi?
În mare marte la ea patinând. Iubea să patineze.
Ea şi Albert, era partenerul ei, vorbeau...
vorbeam mult să se ducă la Jocurile Olimpice.
Şi Matt încă se mai duce la patinoar, doar să-l vadă pe Albert patinând.
E ca şi cum ar aştepta-o amândoi pe Cass să se întoarcă.
Şi Albert e foarte puternic.
Dacă Cass rămâne mică, aşa ca mine.
Ar putea să recupereze de unde au rămas.
Suntem aici.
Doamna Lane.
Hei.
Intră.
Te rog.
Bine. -
Doamna Lane, ştiţi că circulă foarte multe imagini ilegale
cu copii, pe internet?
Şi orice imagine de genul este de fapt o dovadă a unei crime.
Înţelegeţi?
Noi studiem aceste imagini.
Scoatem orice informaţie putem din ele
ca să-i găsim şi arestăm pe oamenii ăştia care face pozele.
Să găsim copii. Să-i salvăm.
Câteodată ca să captăm acces în anumite grupuri de discuţii
joc un rol.
Încerc să mă dau drept unul din oamenii care...
care urmăresc abuzul ce are loc într-un grup de discuţie.
Toţi bărbaţii sunt conectaţi la o camera.
Toţi participa sau dau sfaturi.
- O cameră live e în încăpere. - Pentru ce?
Filmând un copil.
Jeffrey crede că a găsit nişte imagini
în care ar fi Cass.
- Ai găsit-o? - Nu. Nu, nu, nu. Doar...
câteva poze de pe calculator. Atât.
Sunt recente.
Deci...
- vestea bună... - E în viaţă.
Doamna Lane?
Tina?
Credeţi că ar putea fi Cass?
Cred.
Hei... cum a mers?
Matthew, ascultă. Mi-au arătat o poză cu ea.
Au găsit o poză cu ea.
Cum adică o poză cu Cass?
De unde?
Nu ştiu. Au găsit-o pe un calculator.
Ei bine, de când... De când e poza?
Nu se ştie. E doar faţa ei.
Tocmai ce mi-au arătat o poză cu faţa ei. Dar e... e ea, Matthew, e ea.
Ce face în poză?
Ei bine...
Tina?
Cum am zis, nu ştiu. Ştii, era doar faţa ei, dar...
dar au zis că vorbea cu o alta fata.
O fată mai tânără.
Bine, dar... bine. Bine. Am înţeles.
Dar, ce... ce face de fapt în poză?
Am mai zis, nu ştiu. Adică...
Dacă erai acolo ai fi ştiut astea deja.
Am zis că nu se ştie.
Bine?
Dar era ea. Era faţa ei. Şi au zis...
au zis că... ştii tu...
ca ei mereu caută copii şi Cass este, ştii...
Nu-mi amintesc exact ce-au zis.
Dar au zis că e o faţă de bun venit pe un portal.
Sau... sau ceva de genul.
Portal? Cum adică portal?
Pentru ce?
Tina?
Pentru o arenă, au zis.
O faţă de bun venit, către o arenă.
Ca să ademenească alţi copii...
Scumpo...
Au făcut-o să fie ca ei.
Asta s-a întâmplat cu fiica noastră, Matthew.
Ajută să ademenească alţi copii.
Asta s-a întâmplat când ai lăsat-o singură.
Monştrii ăia au venit şi au luat-o.
Şi acum stă şi zâmbeşte
şi vorbeşte cu alţi copii.
Şi dupăia ei se duc şi-i răpesc.
Asta s-a întâmplat cu ea când ai lăsat-o singură.
Soarta mea e să plâng şi să jelesc.
Viaţa fiicei mele a fost dusă pe apa sâmbetei.
Toată bucuria s-a transformat în dezolare.
Un prieten rău ne-a răpit-o.
Aşa te vezi...
ca pe un prieten rău?
Câteodată.
De unde e asta?
Mozart e...
Queen of the Night aria din The Magic Flute.
Şi cum te ajuta să răpeşti copii?
Ce vrei să zici?
Nu pare să fie lucrul care i-ar atrage.
Nu e.
Face parte din timpul de povestit, Cass.
Dar nu e povestea mea.
The only thing I have to do today
ls to get to the garden
To pick some sage
And wrap lavender with blue strang
And set the cedar leaves out for drying.
E primăvară deja?
Nu.
Ce se întâmpla cu tatăl meu?
Ai promis.
De ce nu...
te reapuci să citeşti despre prietenul tău rău.
Încă o văd tremurând, inima rupându-i-se.
Cât de teribil plânsul ei, cât de lipsit de speranţă cântatul ei.
Fă-i urechile să iasă în afară.
- De ce? - E mai sexy.
- Mă scuzaţi? - Ei bine, dacă vrei să muşte momeala...
Foloseşte-o pe cea mai bună.
Dacă vrei sexy, încrucişează-i ochii puţin.
Ce? E adevărat. Încearcă.
E ciudat, frate.
- Ochii încrucişaţi sunt perfecţi. - În regulă.
Suntem pe val.
- E Willy? - Da, Willy.
Ademeneşte-l, Jeff. Ademeneşte-l.
Intră, intra. Intră, intra.
Da! Da!
Hei.
Willy.
Scuze. Greşeala mea.
Cu siguranţă.
Opreşte-te! Opreşte-te acolo!
Nu e ceea ce credeţi. Sunt un om bun.
Ei bine, arestările astea sunt dovezile lucrului în echipă.
O cooperare incredibilă între un număr mare de departamente.
- Data viitoare tu faci asta. - Tu dai bine la cameră.
la public şi media.
Ştii, trebuie doar să fim vigilenţi.
Ar putea fi oameni mai tineri care se uită la asta acum,
unii dintre voi poate aţi fost la mine.
Şi aţi avut încredere în mine, cu poveştile voastre
- şi vreau să vă amintiţi... - Te văd făcând asta, ştii?
Când eşti în camera cu copii aia.
Felul în care-i faci să aivă încredere în tine.
Felul în care vorbeşti cu ei. E uimitor.
Uită-te la mine.
Nu, uită-te la mine. Eşti uimitoare.
- Eşti uimitoare. - Le vom arăta că putem câştiga.
Deci, ştiţi,
- Mulţumesc. - Dacă eşti o persoană tânără acolo
şi dacă crezi că un adult din jurul tău
se comportă într-un mod inapropiat.
Vreau să ne suni.
Sună la poliţie. Suntem aici să ajutăm.
Şi... dacă, ştiţi, dacă...
sunteţi pe internet şi întâlniţi vreun străin pe internet,
fiţi foarte grijulii, în orice grup sau în orice mod,
trebuie să fiţi pe fază.
Ştiu că... totul va fi bine.
Ce te face atât de sigur?
Au pătruns doar în prima arenă.
La noi n-o să ajungă niciodată. Suntem în siguranţă.
Avem o securitate de nedescris.
Nu le da combinaţia, Willy.
Orice ar fi,
nu accepţi nicio ofertă de rahat pe care ţi-oferă.
Refuzi. Refuzi, refuzi, refuzi.
Târfa aia care mi-a înscenat asta, o vreau ştearsă.
- E o poliţistă. - Nu-mi pasă.
Asta vrea.
- Willy, ascultă-mă puţin. - Nu.
- Nu. Nu! - Asta nu...
Ascultă-mă, vere.
Îmi voi ţine gura despre micul nostru club,
cât timp ea primeşte o lecţie.
O... o vreau îngropata.
Ca celelalte.
Dacă rămâne vie.
Îmi spune poveştile ei.
Toate.
L-am pierdut pe asta ieri.
Ştii care e cea mai bună idee?
Lasă o notiţă lângă dinte când îl pui sub pernă.
Aşa, Zâna Măseluţă va şti ce să-ţi aducă data viitoare.
Dar scrisorile sunt pentru Moş Crăciun.
Încă mai crezi în Moş Crăciun?
Câteodată.
Bine. Eu nu vorbesc despre o scrisoare.
Doar o notiţă.
Dacă vrei ne putem întâlni şi-ţi arăt eu cum se scrie una.
În acest fel, poţi primi tot ce vrei.
Credeam că nu ajungi decât mai târziu.
Ce se petrece?
Uite. Uite. Să nu o iei razna, bine?
Am vorbit cu fratele meu. Ştie tot.
E de treabă. E de treabă. E bine.
- Ce? - Hei, hei. Vorbeşte cu Cass.
Vorbeşte cu Cass.
Fă-o pe Jennifer să afle unde e.
Nicole. Nicole!
- Nicole! - Bună, Nicole. Jucăm un joc.
Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu.
Poţi să aştepţi puţin în dormitor?
- Doar ne jucăm un joc. - Ştiu. Înţeleg.
Vreau doar să vorbesc cu unchiul tău puţin, bine?
- Am făcut ceva rău? - Nu. N-ai făcut nimic rău.
Ba chiar, e o carte care te aşteaptă acolo.
Partea pe care ai cerut-o,
şi mi-ar place să te apuci de citit, să-mi spui ce părere ai.
- Ai înnebunit? - Ai idee ce-ai făcut?
- Ai vreo idee? - Ai pus-o pe Jennifer pe internet.
Eram în legătură cu ei.
De când mă chinui să intru...
Bine, trebuie să demonstrez că am avut acces la o fată reală.
- Ce? - Să ajung la Cass.
Cu asta se ocupă, bine? Ademeneşte alţi copii.
Nimic nu s-a întâmplat aici.
- Nimic! - Nimic?
- Nimic. - Doar imagini cu Cass.
Imagini cu nimic.
Cu ea vorbind în camera aia. Doar atât.
Nu te foloseşti de copii.
- Ascultă-mă! - Nu, nu, nu.
- Nu mă atinge. - Ascultă-mă.
- Am greşit, bine? Am greşit. - Ai ieşit din unitatea mea.
Ar fi trebuit să fac asta acum mult timp.
Ia-o uşurel. Avem seara asta, te rog.
Nu te vreau aici în seara asta.
- Nu mă vrei aici în seara asta? - Nu. Mă duc singură.
Bine, du-te singură.
Jennifer, scumpo. Trebuie să plec, te voi suna curând.
Detectiv Dunlop.
Hei.
- Nicole. - Hei. Diane Grey.
Mă bucur că ai reuşit să ajungi. Arăţi...
- fabulos... Mulţumesc. - Mulţumesc. Tu arăţi minunat.
Eşti singură?
Am crezut că vii cu cineva.
A avut o urgenţă la lucru.
Desigur. Te rog, intra.
Ai nevoie de ajutor cu ceva, în legătură cu seara asta?
- Adică, pur şi simplu. - Da, eu doar... nu, mulţumesc.
Simt că ar fi trebuit...
- Ar fi trebuit să scriu ceva. - Bună, minunata doamnă.
- Mika! - Ce faci?
- Foarte bine... Mulţumesc. - Arăţi minunat.
Lasă-mă să-ţi fac cunoştinţă cu Detectiv Dunlop.
Mulţumesc.
Îţi pot oferi un pahar de şampanie?
Nu, mulţumesc.
Detectiv Dunlop, eu sunt Vince Grey.
Vince al Dianei.
Da. Da. Asta e...
asta e remarcabil.
Adică, diferenţa... este...
Aşa te îmbraci la muncă?
Nu. Lucrez mult cu copii.
- Nu s-ar simţi confortabil. - Da, cu aspectul ăsta de autoritate.
Cred că mulţi ne-am simţi trădaţi de asta.
- De ce? - De oamenii pe care ar trebui să-i credem.
Aici erai.
Scuze. N-am vrut să...
Am spus ceva care să...
- Tu urmezi. - Bine.
Bine. -
- Mă scuzi, încântat de cunoştinţă. - Şi eu.
Totul în regulă?
Da. Bine.
Mulţumirile mele.
Fără generozitatea voastră nimic din seara asta nu s-ar fi întâmplat.
Şi n-am putea celebra
remarcabilă femeie pe care am de gând să v-o prezint.
De ce Detectiv Nicole Dunlop a devenit foarte populară recent,
majoritatea timpului ei stă într-o cameră unde ascultă poveşti.
Poveşti ai celor mai vulnerabili membri ai societăţii noastre, copii.
Vin la ea. Şi se simt în siguranţă.
Diferenţa dintre o tinereţe pusă în pericol
şi o persoană tânără cu toată viaţa înainte
este îngrijirea şi preocuparea.
Ştiu asta pentru că aproape am greşit eu însumi.
Locuiam pe străzi.
Mi-am petrecut a 14-a aniversare dormind într-o cabană părăsită.
Dacă n-aş fi fost adoptată de familia potrivită,
aş fi rămas acolo.
Şi asta mă înspăimântă.
Pentru că copii pe care îi cunoşteam în perioada aia,
au dispărut sau au murit.
Dacă v-aş arăta poze legate de munca mea
majoritatea aţi plânge.
Adevărul brut este că nu exista finaluri fericite în slujba mea.
Sunt doar poveşti care se opresc.
Într-o zi bună,
arestez mizeriile pământului.
Într-o zi bună,
ajut un tânăr deteriorat
să facă un pas înainte
într-o călătorie lungă printr-un coşmar care
ar ruina această cină minunată.
Ascultaţi,
nu mă vreţi în vieţile voastre.
Niciodată nu vreţi să apar în peisaj.
Nu cu copilul vostru.
Aşadar, vă rog scrieţi cecuri băbane
şi poate niciunul din voi nu veţi avea să mă mai vedeţi vreodată.
A fost o onoare să fiu aici. Mulţumesc.
Discursul s-a terminat.
Ne-am bătut toate recordurile datorită ţie. Să celebrăm.
- În regulă. Un pahar. - Bine.
Noroc. Mulţumesc mult.
- Noroc. Mulţumesc. - Noroc.
- Felicitări. - Mulţumesc.
Deci, trebuie să te întreb
cum poţi suporta să stai în aceeaşi camera
cu asemenea oameni?
Criminalii sunt uşori.
Tehnologia e aia mai grea.
Serios? Cum?
Ei bine, acum lucram cu reţeaua asta blocată care are
cea mai puternică securitate din câte am văzut.
Deci, băieţii răi câştiga? Asta zici?
Ei bine, băieţii mei sunt foarte pricepuţi.
Ştii, băieţii mei sunt foarte buni şi unul dintre ei crede că...
Ei bine...
Scuze.
Scuze... dar ai depăşit limita.
Nu, scuze. Odată ce mă porneşti...
Nu, e... Eu şi Mika suntem doar... lucram la un mare proiect.
Nici n-avem timp să ne odihnim.
Nici nu pot citi aia.
Se face târziu?
D-asta se fac ceasurile femeilor aşa mici, ca să nu vadă cât de târziu e.
Minunat.
- Acum doar aruncă-mă într-un taxi. - Un taxi?
Nu, de ce nu te duc eu?
Mulţumesc.
Mersi.
Mai bine-mi sunt prietenul.
- De ce? - Pentru că nu mă simt prea bine.
Nu, arăţi bine.
Nu vreau să-şi facă griji.
Ei bine, lasă-l să se îngrijoreze.
Nu eşti un copil mic.
Hei.
Vino aici,
Ştii,
de la un profesionist la altul,
Mi-aş fi dorit să întâlnesc pe cineva ca tine când eram mică.
Glumeşti? N-ai primit mesajul?
Ce mesaj?
E o furtună ce se apropie. Trimit pe toată lumea acasă.
Oricum, vreau toate astea aici mâine.
Am condus toată ziua, omule.
- Trebuie să le pui acolo unde... - n-am de gând să-mi petrec toată noaptea.
Ascultă, e un loc în jos pe autostradă.
Motelul Richard Lake. Stai acolo.
Să-mi aduci chitanţele, plătesc eu.
Hei, tati.
Fără plâns.
Eşti... eşti bine?
Eşti bine? Da?
Mi-a fost dor de tine.
- Eşti bine? - Sunt bine.
- Da? - Ce face mama?
Ne-a fost tare dor de tine.
Am vrut să te văd atât de tare.
A înţeles. Doar de data asta.
A vrut ca eu să fiu fericită.
- Cât de fericită pot fi, deci.. - Cine?
Cine, Cass?
Cine?
M-am gândit... la tine în fiecare secundă din zi.
- Îmi pare rău. Nu trebuia să te las acolo. - Nu e nimic...
N-ar fi trebuit să te las.
Nu, n-ar fi trebuit.
Dar s-a întâmplat atât de repede.
M-ar fi prins oricum. Ne urmăreau.
Cine?
Cine, Cass, cine sunt ei?
Haide. Trebuie să te ducem acasă
la mama. Haide.
- A fost doar o schemă? - Hai. Ce?
În ziua în care m-ai pierdut?
A fost doar o schemă?
Sau poate scamatorie e un cuvânt mai bun.
Ceva ce n-aveam nevoie.
Ne înţelegeam foarte bine. N-aveam nevoie de aşa ceva.
Ce, Cass? Despre ce vorbeşti?
Unul negru altul alb.
O distragere?
A fost doar o schemă? O scamatorie?
Cass, nu ştiu despre ce vorbeşti, bine?
O schemă de care n-ai nevoie suna aşa de amuzant.
Da, o scamatorie e un cuvânt mai bun.
Irelevant.
Ne înţelegeam bine. N-aveam nevoie de scamatorii.
O promisiune a fost făcută.
A fost ţinută promisiunea?
Au aranjat asta ca să fiu fericită.
Vor face orice ca să mă tina fericită.
Orice. Sunt foarte preţioasă pentru ei.
Trebuie să plec.
Ce? Nu.
- N-o poţi face. Te rog, tata. - Nu.
- Nu! Nu, eu nu... - nu poţi spune nimănui.
- Ba voi spune... - Promite-mi, tati.
- Voi spune poliţiei. Vii cu mine. - Trebuie să te prefaci că ai visat.
- Nu mă vei mai vedea niciodată. - Vii să-ţi vezi mamă. Eu...
- Nu! Tati. Nu! - Te ţin în mâinile mele.
nu pleci nicăieri. Ai înţeles?
Nu.
- Nu. - Cass...
Tati.
- Tati. - Cass.
Bine, băieţi, spectacolul s-a terminat.
Plecaţi, acum.
Va fi conştient în 10 minute.
În regulă, Cassandra.
În regulă, acum.
E timpul să mergem acasă. Da.
Cassandra, să mergem acasă.
În regulă. În regulă.
Haide, scumpo.
Asta e.
Detectiv, sper că nu credeai că-ţi evit apelurile.
Doar că am vorbit deja cu doi colegi de-ai tăi.
Da, înţeleg asta.
Cum le-am spus şi lor,
N-am nicio idee cum femeia asta ar putea intra în Balul nostru de caritate.
Trebuie să înţelegi că este un eveniment cu mare publicitate.
Spune-mi, care era legătura ta cu femeia
cu femeia aia după ce a venit la masa ta?
Dabea am vorbit cu ea.
Era doar un scaun gol în toată camera
şi ea l-a luat.
Vezi tu, Det. Dunlop trebuia să vină cu un partener.
Da. Noi...
A decis că... A vrut să se ducă singură.
- Deci tu...? - Da.
Ar fi putut femeia asta misterioasă
să ştie cumva că tu nu vei apărea?
Scuze, tu eşti detectivul.
Îmi poţi spune mai multe despre această femeie?
Orice detalii, absolut orice?
Le-ai văzut plecând împreuna?
Le-am văzut de la spate.
Dar vorbeam cu altcineva în momentul ăla.
Cred că am auzit-o pe femeie oferindu-se să o ducă pe Det. Dunlop acasă.
Nu ţi s-a părut suspicios?
Suspicios?
Un străin duce un ofiţer de poliţie acasă?
Avea nevoie să fie dusă.
Era singură, până la urmă.
Alo?
E cineva?
Alo?
Da, ştiu. Ştiu.
Chiar ai înţeles. Mulţumesc.
Vorbesc serios. Ai vreo idee unde s-a dus?
- Nu. - Sau unde lucrează acum?
Linda se asigura că astea sunt puse mereu.
- Nu sunt... nu sunt puse acum. - Ţi-am zis...
- nu mai lucrează aici de un an. - Înţeleg.
O să-l pun chiar acum, bine? Mulţumesc.
- Ce e aşa amuzant? - Nu, nu e o schemă, o scamatorie.
O scamatorie de care n-avem nevoie.
Atunci când m-ai pierdut. A fost doar o schemă?
Sau poate scamatorie e un cuvânt mai bun. Unul alb unul negru.
L-am făcut să promită că nu va patina cu nimeni altcineva.
Eram atât de buni încât n-aveam nevoie de toată atenţia asta.
Promisiunea a fost făcută.
A fost promisiunea ţinută?
Nicole, doar spune-mi cum a fost?
Cum a fost să dormi într-o furgonetă părăsită de...
de a 14-a aniversare? Da?
Îţi reaminteşte asta?
Scuze dacă nu sunt toate detaliile exacte.
Dar nu mi-ai spus ce culoare era furgoneta, deci...
Am găsit galbenul ca fiind potrivit.
Doar spune-mi, se apropie de experienţă reală?
Gândeşte-te la detalii sau e posibil să nu mă mai întorc.
Scuză-mă, n-ar trebui...
În ce alte camere mai lucrezi?
Toate camerele de la etajul ăsta.
Hei, iubito.
Mă gândeam dacă ai putea veni la casă, te rog?
- Să vin acasă? - Trebuie să vorbim.
Despre ce?
Doar vino acasă.
Bine. O să-mi ia câteva ore. Voi fi acolo.
- Trei camere găsite. - Nu putem localiza sursa încă.
- În toate camerele în care lucrează Tina? - Da.
- În regulă, ce se petrece? Vreo idee? - Da. Un fel de crimă cu emoţii.
Care sunt emoţiile?
Privindu-ţi mama cum se chinuie.
Nu e o idee rea pentru un serial la televizor.
Gândeşte, e simplu, Ai copilul,
De ce să nu te uiţi la durerea mamei? Un trofeu pustiu.
O cană de ceai. Mai bagă şi nişte dinţişori.
O perie. O jucărie.
Opt ani mai târziu după răpire?
S-ar fi putut uita încă de atunci.
Personalitatea unui răpitor, suntem obişnuiţi cu aşa ceva.
Privind disperarea unei mame.
Asta e altceva.
Ce zici, Sam?
E un răpitor şi un privitor.
Sau privitori.
Poate chiar abonaţi.
Un nou tip de ciudaţi.
Să mergem.
Hei.
Bună, Matthew.
Ce se petrece?
Să vorbim un minut.
Ei bine, n-am nimic de zis.
Te rog?
Nicole crede că ei s-ar putea să...
să mă urmărească.
Cine?
Se pare că răpitorii nu sunt chiar aşa de departe.
Nicole a găsit nişte camere ascunse în camera mea.
De ce?
Ne-ar prinde bine orice idei ai despre asta.
Ei bine, n-am nicio idee.
Ai păstrat vreun dinte de-al lui Cass?
Ce?
Tina a găsit nişte dinţi de bebeluş
- şi alte chestii în cameră. - Alte chestii? Ce fel de alte chestii?
Un trofeu. Ca cel pe care îl câştigase.
Dintele?
- Bine, sunt ai ei? - De ce ai crede că sunt ai ei?
Dacă nu sunt ai ei, atunci de ce vorbeşti despre ea?
Nu zic... Nu zic altceva...
Ieşiţi din casa mea. Ieşiţi.
Ce vrei de la mine?
Dinţi au fost plasaţi în camere,
sub perne.
I-am găsit ca şi cum ar fi fost lăsaţi pentru Zâna Măseluţă.
Ştii, cum obişnuiam să fac cu Cassie.
Ai întrebat-o pe Zâna Măseluţă?
- Ţi se pare amuzant? - Da, puţin. Cât...
de cât timp se petrece asta, scumpo?
Cum de nimeni nu mi-a zis?
Tina, de ce mi-ai spune şi mie, nu?
De ce să-mi ceri ajutorul. Vă descurcaţi de minune singuri.
Au trecut doar 8 ani.
Voi nici nu vă puteţi face treaba.
Tot ce faceţi e să-mi întoarceţi soţia împotriva mea.
Tina, crezi că eu am făcut asta?Asta crezi? Că m-am dus acolo,
am pus camere acolo. Şi dupăia... ce? Dupăia ce?
Tina.
Dl. Lane,
e ceva ce nu ne spui?
Nu! Nu!
Acum ce?
O să mă arestaţi? Vă rog, haide!
Vă rog. Dacă credeţi că am făcut asta, veniţi aici şi arestaţi-mă.
Ce e cu altarul ăsta aici, frate?
Doar că sunt atât de mulţi oameni din trecut.
E Jill din echipa de fotbal. Cea mai bună prietenă, Kare. Albert.
Şi cum că nu-mi mai pot vedea mama, trebuie...
trebuie să încerc noi experienţe. Trebuie să mă simt inspirată.
Da.
Mai ţii minte povestea aia ce ţi-am spus-o, despre trofeu?
Atunci când m-am dus la mama şi i l-am înmânat?
Ţii minte cât de atins erai?
Vreau să simt aia.
Mi-ai spus că a fost cea mai bună poveste pe care ai auzit-o de la mine.
A fost.
Atunci de ce n-o facem chiar şi mai bună?
Cum?
Vreau doar să ştiu dacă ai păstrat tu trofeul, sau Cass?
- Pentru ce e asta? - Pentru un articol în care scriu despre
copii care dispar şi impactul care îl are mai târziu pe...
Articolul ăsta sună ca o mare porcărie.
- Nu, nu e. E foarte serios. - Vii aici opt ani mai târziu
şi o vorbeşti despre Cass?
Mă întreb despre impactul care l-a avut în viaţa ta. Despre...
Da, m-a marcat. Ce vrei să ştii?
Vreau să ştiu despre trofeul ăsta pe care l-aţi câştigat.
- Mă întreb dacă l-ai păstrat tu. - Nu. Nu.
Gata. Nu, asta e o porcărie.
- Ai păstrat trofeul? - Da, l-am păstrat.
Bine. Văd... Văd că eşti supărat.
- Nu-ţi voi mai pune întrebări. - Minunat. Am terminat?
- Da. Mulţumesc. - Minunat. Mulţumesc mult.
Albert?
Cine era?
O nebună ce întreba despre Cass.
- Da? - Bine.
Nici nu mai ştiu cine conduce locul ăsta.
Obişnuiam să vorbesc Nicole Dunlop. Bine, e urgent.
Cine e?
Matthew Lane.
- Tatăl lui Case. Case Lane. - Da, ştiu cine eşti, Matthew.
I-am găsit.
Aia care mi-au răpit fata. I-am găsit.
Sunt la masa pe Ruta 15.
Te-ai uitat la multe filme recent, Matthew?
Ascultă-mă! Oamenii ăştia îmi au fiica.
Am văzut-o... Am... am fost cu ea.
Trăieşte.
Trebuie să mă asculţi cu atenţie.
Am un telefon care are GPS, o să-l plantez pe maşina lor.
Îţi voi da numărul.
Am să-l pun pe maşina lor şi tu îi urmăreşti.
Şi dupăia îi găseşti tu
în caz că se întâmpla ceva cu mine, bine?
Te superi dacă îţi pun câteva întrebări?
- Despre ce? - Despre Cass Lane.
- Bine. - Da, scriu un articol despre...
copii care sunt răpiţi şi despre efectul pe care îl are în vieţile oamenilor.
Da.
- Tocmai m-a sunat Matthew Lane. - Da, te-am auzit.
Care e treaba cu tine şi tipul ăla?
Zice că a întâlnit un tip la cină.
Crede că e unul care i-a răpit fiica.
Şi şi-a pus telefonul pe maşina lor, ca să o urmărim.
Vrei să verific?
Da.
Pune aia înapoi.
- E fiica mea. - Nu-mi pasă cine e, pune-o înapoi.
Vrei să sun la poliţie?
Da, vreau să suni.
Fă-o. Fă-o.
Ai văzut fata asta?
Am pierdut-o câţiva km mai încolo, la un restaurant ca asta.
Îngrozitor.
Da, îngrozitor.
Am intrat ca să iau o plăcintă şi când am ieşit nu mai era.
Pur şi simplu.
Acum opt ani.
Mi-am... mi-am pierdut ultimii opt ani, căutând-o.
Fără urme?
Fără urme.
Nu e o poveste îngrozitoare?
Ei bine, nu e o poveste îngrozitoare?
Ştii ceva?
Poliţia crede că am avut ceva de-a face cu dispariţia ei.
Că am vândut-o.
- Că ai vândut-o cui? - Monştrilor.
Cum aş fi putut face aşa ceva?
Sunt părintele ei. Tatăl ei.
Eu... eu ar trebui s-o protejez. Eu sunt cel care o iubeşte.
Sigur că o iubeşti.
Mi-e dor de ea aşa de tare.
- Am sunat poliţia. Acum ieşi de aici. - Ai sunat poliţia?
Poliţia, sunt o grămadă de incompetenţi.
Ei sunt adevăraţii monştri aici, poliţia.
Sunt implicaţi împreuna cu judecătorii şi preoţii
şi toţi oamenii ăia în care ar trebui să ai încredere.
Ei ştiu unde e Cass.
Ei sunt aia care o ţin ascunsă.
Mi-a luat telefonul.
Rahat!
Rahat! Rahat!
Rahat!
Hei! Hei!
Trebuie să mergem până undeva.
Pune-o jos!
Stai!
Nu mişca!
Nu mişca sau trag! Nu mişca!
Unde e?
Unde e Nicole? Răspunde-mi!
Unde, unde, unde?
Într-o furgonetă. Unde a avut a 14-a aniversare.
A 14-a aniversare? Despre ce vorbeşti?
Unde e furgoneta? Unde e?
Tu ştii unde s-o găsim, spune-ne!
Unde e furgoneta? Unde e?!
Doar spune-ne unde e.
Unde e?!
Cassie?
Tati...
Iubire!
În toţi anii ăştia, n-aţi renunţat.
N-a fost pentru tine, a fost şi pentru Nicole, ştii.
Pentru spiritul ei.
A fost foarte important pentru ea.
O vor găsi. Ştiu că o vor găsi.
Echipa ta e atât de aproape!
Traducerea şi adaptarea de: Zavera
Sincronizarea: sky @ Titrari.ro Team www.titrari.ro