În 1938, savanţii germani au împărţit atomul pentru prima dată şi s-a născut era nucleară.
Naziştii au dat sarcina construirii unei bombe atomice,
câştigătorului premiului Nobel, fizicianul Werner Heisenberg.
Ca răspuns, guvernul SUA a trimis un jucător de baseball, să-l asasineze.
Numele său era Morris "Moe" Berg.
Bazat pe o poveste reală.
Traducerea şi adaptarea: Dorula - SceneFZteam
Sincronizarea pentru bluray: 4You @ SceneFZteam
Zurich, Elveţia. Decembrie 1944.
Iată-l.
Este prima ta slujbă?
Prima mea slujbă?
N-am omorât niciodată un om
dacă asta vrei să spui.
Nu este aşa de greu precum crezi.
- Depinde de om. - Care om?
Ţinta sau omul care ucide?
Ambii.
Spune-mi, prietene, ce ai făcut înainte de război?
Am fost jucător de baseball.
Ştii, baseball?
Baseball.
Ca Joe DiMaggio.
El a ucis vreodată pe cineva?
Nu, din câte ştiu eu.
Succes, prietene.
Vei fi bine.
Fă-o înainte ca Gestapo să-şi dea seama.
Voi încerca.
PRINZĂTORUL A FOST SPION.
Cu opt ani mai devreme.
Două din trei, Man dă primul.
Moe Berg e încă în locul prinzătorului.
Cincisprezece ani în ligă şi încă joacă.
Cât timp poate continua acest tip?
Alergătorul îşi ia poziţia.
Moe face semnul.
Bine, acum aruncă.
Alergătorul pleacă.
Berg aruncă la baza a doua.
L-a prins.
Nu te descotorosi de mine.
Nu vreau o schimbare când cineva fură.
Abia l-am prins.
De unde ştii unde mergea?
Ştiam.
Cum rezişti?
Ce vrei să spui?
Mai devreme sau mai târziu voi avea nevoie de locul tău pe listă, Moe.
- Fă-o mai târziu. - E târziu.
Ţi-am cerut de două sezoane
să atârni bata şi să antrenezi.
Îmi place acolo.
Abia joci.
Cu atât mai mult trebuie să rezist.
Nici eu n-am vrut să încetez să joc.
Deci, ce spui?
Termini sezonul, apoi antrenezi?
Aş putea pleca la Detroit.
Mickey m-ar lăsa să joc.
Mickey e un idiot.
La fel şi tu, pentru că mă laşi să joc.
Ai primit vreun telefon în legătură cu treaba din Japonia?
Da.
- Te duci? - Absolut.
- Cine mai merge? - Avem Linia Criminalilor.
Îi avem pe Ruth, Gehrig, Averill, Gehringer, Gomez.
Sunt singurul vagabond?
Le place chestia profesorului Berg.
Le mai place că vorbeşti japoneza.
Cine a spus că vorbesc japoneza?
Kieran, într-unul din articolele sale.
- Interesant. - Spune...
Casa Barker? Fripturi?
Nu, mulţumesc.
Bine, omule misterios.
La ce te uiţi, începătorule?
Care-i povestea cu Berg?
- Ce vrei să spui? - Pare ciudat.
Ce naiba zici?
Nu ştiu. Pare ciudat.
Vezi-ţi de treaba ta, Dalton.
E pe invers?
De unde naiba să ştiu?
De ce mi-ar păsa?
Nu simt nevoia să-mi arăt scula unui poponar.
Nu i-o arăta, atunci
Cineva ar trebui să afle.
Eşti Moe Berg, nu-i aşa?
Cine?
Moe Berg, jucătorul de baseball.
Trebuie să semăn cu el.
Toată lumea spune că semăn cu el.
Glumeşti.
Nu, nu sunt el.
Dar cu siguranţă trebuie să semăn cu el.
Unde te las?
Încă vreo două cvartale.
Voi merge pe jos de acolo. Este în regulă.
Cum doreşti...
domnule Berg.
De fapt, ştii ceva, opreşte. Aici. E bine.
N-aş fi putut spune.
Serios?
Eram la al treilea martini la acel moment...
Mă flatezi.
Deci, ce crezi despre locul ăsta, scumpo?
Dle Dalton, locuiţi aici?
Omule, du-te dracului!
Nu ţi-am reţinut răspunsul. Locuieşti pe aici?
- Locuieşti pe aici? - Nu! Nu.
Ştiţi ce înseamnă cuvântul "ipotetic"?
Nu? Înseamnă, să presupunem.
Să presupunem că a fost un jucător de baseball,
un începător, care a intrat în intimitatea unui alt jucător
care era la amurgul carierei sale
şi chiar nu avea nimic de pierdut în acel moment.
Mă urmăreşti până acum?
Poponarul dracului!
Crezi că ştii totul, nu-i aşa?
Nu ştiu nimic, bine?
Acum, vei fi încântat să afli că Cronin...
Cronin se gândeşte să te pună pe listă.
Arată ceva evoluţie şi ai o şansă.
Mult noroc.
Nu te opri.
Este frumos.
Eşti un mincinos. Şi ai întârziat.
A trebuit să văd câţiva oameni.
Cântă.
De unde a venit asta?
Felul în care m-ai privit când am intrat.
Orice om normal ar fi făcut acelaşi lucru.
Nu m-am uitat la tine.
Eram cu spatele.
Şi motivul pentru care te iubesc
este că eşti cel mai îndepărtat lucru de un om normal
la care s-ar gândi vreodată cineva.
Doamnelor şi domnilor, este timpul pentru...
Jocul Informaţiei!
Da, emisiunea în care se întâlneşte elita
pentru a-şi măsura esenţa minţii lor.
În seara asta, oaspetele nostru special este Moe Berg
prinzător la Boston Red Sox, şi aceia dintre voi
care citesc articolele lui John Kieran,
îl cunosc drept profesorul Berg,
absolvent de top la Universitatea Princeton
deţinând de asemenea diplome avansate la Universitatea Columbia
şi Universitatea Sorbonna din Paris, Franţa.
Bun venit, profesore Berg.
Mulţumesc.
Moe, e în regulă.
- Mă bucur să fiu aici. - Moe, să fie atunci.
Şi, Moe, să jucăm mingea. Prima noastră întrebare este pentru tine.
- Excelent. - Mulţumesc.
Foarte bine.
Ne vedem săptămâna viitoare.
- Mulţumesc. - Pa.
Pa! Pa.
Întrebare capcană? Pentru mine?
Insulele Canare nu sunt numite după un canar.
Numele derivă din latinescul canis
ceea ce înseamnă câine.
Insulele au fost numite aşa pentru câinii sălbatici
care se găsesc acolo.
Ai dreptate. Până acum, Moe Berg are o mie!
Moe, spune-ne puţin despre tine.
Exista o doamnă Berg?
Da, este căsătorită cu tatăl meu.
Adică, există o doamnă Berg în viaţa ta?
Contează pentru puncte?
Ai ieşit bine din asta.
Moe Berg, enigma umblătoare.
Ăsta...
Ăsta e cazul
cu vechea Whitby.
- Foarte similar. - A fost mereu?
Mereu. Din cauza asta, oamenii...
De unde ştii toate aceste lucruri?
Sunt cunoştinţe generale.
Mă duc în Japonia.
Un turneu demonstrativ după sezon.
Moe, am vrut mereu să văd Japonia.
Voi face câteva poze.
Sau m-ai putea lua, şi voi face chiar eu fotografiile.
- Estella, haide. - Mi-ar plăcea să merg, Moe.
Este doar o serie de jocuri demonstrative.
Şi sunt sigură că ceilalţi jucători îşi iau soţiile.
Tu nu eşti soţia mea.
N-am vrut să spun nimic prin asta.
Pur şi simplu am spus un fapt.
A fost mai mult decât atât, Moe.
Nu a fost mai mult decât nimic.
- Estella. - Ce?
De ce nu vrei să mă iei în Japonia, Morris?
Aş prefera să merg singur.
Nu a fost aşa de greu, nu-i aşa?
Tokyo este gazda lui Babe Ruth
şi echipa sa americană de baseball
în turneul lor demonstrativ în Japonia.
Nu vorbesc japoneza.
Tot ce pot spune, sunt următoarele.
Încerc să-mi impresionez prietenii.
Când voi termina de vorbit,
puteţi râde ca şi cum am spus o glumă...
şi să mă bateţi pe spate într-un fel prietenos?
Vă rog.
Iisuse Hristoase.
El cunoaşte limba lor.
Asta e a douăsprezecea.
Bine aţi venit în Japonia, dle Berg.
Sunt sigur că vă va plăcea aici.
Numele meu este Isao Kawabata.
E aşa o plăcere să te cunosc.
Plăcerea este reciprocă.
Mişcă, mişcă!
Nu ştiu că a bătut doar 235?
Bine.
Te rog, spune-mi tot despre baseball.
Părea un joc interesant.
Nu ştii nimic?
Nimic.
Ei bine, baseball-ul este un joc în care oamenii ratează
mult mai des decât reuşesc.
Seamănă foarte mult cu viaţa.
Da, seamănă.
Cu ce te ocupi?
Sunt profesor de istorie.
Asta sună interesant.
Deci, de ce ar fi un profesor
care nu ştie nimic despre baseball, la un meci?
Poate că nu înţelegi pe deplin, dle Berg.
Această vizită este foarte importantă.
Merge dincolo de sport.
Culturile noastre sunt foarte diferite şi se dezvoltă separat.
Dacă nu ne oprim să învăţăm unii de la alţii, atunci...
Atunci ce?
Nu vor mai exista meciuri.
Eşti fericit aici?
Da.
De ce?
Când am crescut
prima mea echipă de baseball a fost o echipă a bisericii.
Dar eu sunt evreu.
Nu am fost niciodată un evreu practicant
dar eram diferit de ceilalţi băieţi.
Nu le-am spus niciodată numele meu adevărat.
Am încercat să mă amestec.
Am vrut să mă ascund.
Şi a funcţionat.
Îţi place să te ascunzi, domnule Berg?
Da.
Nu mă potrivesc.
Chiar şi acum, nu am o casă adevărată, nu am o soţie.
Ai o soţie, Isao?
Da.
Şi şase copii.
E foarte fertilă.
Şi mie îmi place să mă ascund.
Acum, îţi pot pune o întrebare importantă?
Da.
Eşti profesor de istorie.
Va exista un război între ţările noastre?
Da.
A progresat pas cu pas.
Este chiar inevitabil.
Totul se va schimba.
Şi toţi ne vom juca rolul.
Mai cred că după această vizită...
nu ne vom mai vedea niciodată.
Sper să te înşeli.
Şi eu.
Atacul de ieri în insulele Hawaii,
a provocat daune grave
forţelor navale şi militare americane.
Regret să vă spun că foarte multe vieţi americane
au fost pierdute.
Bună, Jerry.
Moe, mă bucur să te văd. A trecut mult timp.
Speram că vei fi aici.
Da? De ce?
Înţeleg că lucrezi la Washington.
De unde ai auzit asta?
De la unul dintre băieţi. Nu-mi amintesc de la cine.
- La Departamentul de Stat? - Da, cam aşa.
Cum ai ajuns să obţii slujba?
Există loc pentru oamenii cu limbi străine.
Aşa m-am gândit.
Ştiu că vorbeşti franceza...
germana, italiană, ce altceva?
Germana, olandeza şi toate limbile romanice.
Italiana cu accent.
Turca, araba şi persana, dar cu accent puternic.
Latina...
şi hindusa, mandarina şi cantoneza de bază.
Deci, italiana ta este...
Judecă singur, i-aş spune acceptabilă.
- Ce-ţi fac genunchii? - Ce vrei să spui?
Mă gândesc la un jucător profesionist care e inapt militar.
Balamale proaste.
Genunchii mei sunt la fel de acceptabili ca şi italiana mea.
Ai auzit de Bill Donovan?
Da, sigur. Yale, fotbal.
Medalie de Onoare în 1918.
Este şeful meu.
Înfiinţăm o mică anexă la Departamentul de Stat.
Iată numărul.
- Dă-i un telefon. - Mulţumesc.
E prima dată când te văd la una din chestiile astea.
E prima dată când am venit la una.
Domnilor, atenţie, vă rog.
Suntem în război.
În lumina a ceea ce ne aşteaptă,
provocările, sacrificiile,
pierderile,
vă cer, domnilor de la Princeton
să vă alăturaţi nouă cântând "Imnului de luptă al Republicii".
Îmi pare rău pentru alegerea melodiei.
Ce?
Cel puţin nu este "Înainte, Soldaţi Creştini".
Şi ăla ar fi fost în regulă.
Vă mulţumesc, domnilor.
Interesant film ai adus, domnule Berg.
Ce te-a făcut să-l faci?
S-a întâmplat să fiu în Japonia.
O mulţime de oameni se întâmplă să fie în Japonia.
Nu toţi se urcă pe acoperişul unei clădiri din Tokyo
şi fac un film de amator al portului şi şantierelor navale.
Am avut ocazia.
Pare un lucru sensibil de făcut.
De unde ai ştiut atunci că vom fi în război cu Japonia?
"Jurnalul Societăţii Orientale"
era plin de articole
despre războiul cu Japonia.
Ai citit "J.O.S.?"
Nu a fost evident din ceea ce am spus?
Da, da, presupun că da.
Dar nimeni din guvern sau din armată
nu ţi-a cerut să faci filmul?
Nu.
Ai făcut-o ca un cetăţean particular?
Da.
Eşti un om neobişnuit, domnule Berg.
Da, aşa mi s-a spus.
Ia loc.
Necăsătorit, fără copii.
Ciudat pentru un bărbat de vârsta ta, nu?
Nu m-am gândit niciodată.
Pot să-ţi pun o întrebare foarte personală?
Puteţi.
Eşti pederast?
Sunt bun la păstrarea secretelor.
Eşti bun şi la alte lucruri.
Vorbeşti fluent şapte limbi
încă trei sau patru într-o măsură mai mică.
În plus, eşti un atlet,
ceea ce înseamnă că eşti mai mult decât potrivit cerinţelor fizice
ale slujbei.
Ce slujbă?
Orice slujbă la care ne-am putea gândi să ţi-o dăm
în cazul în care te aducem în turmă.
Moe, Jerry Fredericks vorbeşte foarte frumos despre tine.
Căutăm oameni care pot păstra secrete
dar nu faţă de noi.
Ducem un război aici. Este o afacere foarte serioasă.
Acum, personal, nu-mi pasă pe cine regulează un om,
atâta timp cât ne poate ajuta să câştigăm acest război.
Dacă este vorba despre asta
sunt dispus să mor pentru ţara mea.
Se spune că patriotismul
este ultimul refugiu al unui ticălos.
Nu se spune.
Este Samuel Johnson.
Şi nu este ultimul, ci este primul.
Bine ai venit la OSS, dle Berg.
Au fost multe noi evoluţii acasă şi în străinătate.
Titlurile, germanii pretind victoria în Crimeea.
Ruşii raportează victorii în jurul Moscovei şi Leningradului.
Preşedintele Roosevelt semnează Legea neutralităţii.
Şi apoi greva minelor de cărbune reduce producţia.
Şi Congresul pregăteşte legislaţia anti-grevă.
Şi în Franţa, germanii au avansat
de-a lungul liniei Saint-Michel,
cucerind oraşele Saint Ramelle şi Toulon.
Pe frontul sudic
avansarea aliaţilor a continuat în Sicilia.
Grozav raport despre unităţile de frontieră sârbe.
Mulţumesc.
Înnebunesc.
Nu sunt făcut pentru munca de birou, bine?
Trebuie să mă trimiţi pe teren.
- Eşti util aici. - Păi, urăsc asta, bine?
Sunt obişnuit să fiu pe teren toată ziua.
Dacă rămân închis aici, o să omor pe cineva.
Poate chiar pe mine.
Domnule Berg!
Da?
Te urmăreşte cineva?
Nu ştiu.
E bine că eşti aici.
Vino cu mine.
Unde mergem?
Ai grijă ce-ţi doreşti, Berg.
Pentru că aş putea obţine?
Pentru că te-ar putea omorî.
Domnilor.
Moe Berg, Bob Furman.
Bună, mă bucur să te cunosc.
Acesta este profesorul Sam Goudsmit.
Dacă doriţi.
Bob, Moe, Sam.
Avem ceva pentru tine.
De când a început acest război...
ne-am angajat într-o cercetare masivă
şi un program de dezvoltare, numit Proiectul Manhattan.
Al cărui scop
este crearea unei bombe cu fisiune.
Acum, dacă calculele iniţiale sunt corecte
o bombă ar fi suficientă pentru a rade un întreg oraş.
Războiul ar putea fi decis într-o zi.
Avem motive să credem
că şi germanii lucrează la o astfel de bombă.
Sam.
Savantul care conduce programul de fisiune atomică
este Werner Heisenberg.
Deci, trebuie să ajungem la el
şi să aflăm cât de aproape sunt germanii de o bombă.
Acum, el a părăsit Berlinul.
Şi nu ştim unde este, sau ce face.
Dar, a rămas în contact cu un fizician italian
cu care am lucrat, Eduardo Amaldi.
Aşa că mergem în Italia, noi trei.
Sam pentru fizică, eu, militar,
şi tu, OSS.
- Unde în Italia? - La Roma.
Armata noastră a cincea se îndreaptă spre nord.
Ar trebui să cucerească oraşul într-o săptămână sau două.
Vom intra, îl vom găsi pe fizician şi îl vom interoga.
Intervieva, te rog.
Amaldi este prietenul meu.
Dacă fizicianul italian are vreo valoare
nu îl vor lua germanii când vor pleca, sau îl vor omorî?
Ei bine, de aceea intrăm cu Armata a cincea
pentru a preveni acest lucru.
Nu este muncă de birou.
Nu, nu este.
Ar putea fi distractiv.
Orgoliul simplu de atlet.
Nu vorbesc de distracţie, domnule Berg.
E o figură de stil.
Dacă inamicul vă interceptează comunicaţiile,
poate discerne uşor ce aţi scris acolo
ţinând pur şi simplu hârtia deasupra unei flacări,
sau tratând-o cu un produs chimic reactiv
cum ar fi carbonatul de sodiu.
MP 40 germană.
O armă foarte eficientă pentru lupta de aproape.
Nu o ţineţi niciodată de magazie când trageţi,
întrucât poate provoca blocarea pistolului.
Camerele sunt folosite atât de civili, cât şi de militari,
în funcţie de situaţii.
Cum e la muncă?
Doar muncă.
Şi când te întorci în capitală?
Nu merg în capitală.
Nu pentru o vreme.
Pentru cât timp te am?
Până mâine.
- De ce nu sunt surprinsă? - Îmi pare rău, Stell.
Mă...
duc peste hotare.
M-ai adus aici să-mi spui la revedere?
- Mă voi întoarce. - Cine ştie?
Ştii că te iubesc.
Un simplu da sau nu.
Ştii că te iubesc?
Chiar am vrut să fim perfecţi.
Asta e tot.
Suntem.
Mincinosule.
Dificil?
Marea Mediterană. În largul coastelor Italiei.
- Se poate? - Intră.
Spune-mi despre Heisenberg.
Păi, e cumva un om complicat.
Da, chiar înainte de începerea războiului
am fost împreună la o conferinţă
la Universitatea din Michigan.
Iar Furman şi cu mine l-am implorat
să nu se întoarcă în Germania.
Dar a plecat.
Da, pentru a salva ştiinţa germană de nazişti.
Şi acum este şeful programului bombei atomice.
Ar putea construi o bombă?
Ar putea, sau ar vrea?
Ambele.
La "ar putea," ar fi nevoie
de resurse fizice şi financiare enorme,
poate mai mult decât are Germania la dispoziţie.
Dar cu resurse, ar putea-o face.
Da.
Şi cu "ar vrea"?
Nu ştiu.
Aţi fost prieteni?
L-ai cunoscut bine?
Da.
Încă îl consideri prieten?
Eşti evreu, da, domnule Berg?
Iudaic.
După ce naziştii au ocupat Olanda,
părinţii mei au fost duşi la Auschwitz.
L-am contactat pe Heisenberg şi l-am rugat,
l-am implorat să facă ce putea.
Şi de atunci nu am mai vorbit.
Nu ştiu dacă sunt morţi sau vii.
Mulţumesc.
Nu mă simt confortabil cu asta.
Vom fi bine.
Şi dacă ne aşteaptă germanii?
Atunci probabil vom fi împuşcaţi şi omorâţi.
Asta are toate variabilele unui dezastru.
Sam, nu te mai văicări.
Iată-ne.
Bun venit în Italia, domnule.
Aveţi grijă!
Te simţi bine?
- Nu arăţi aşa de bine. - Nu...
Foarte bine, mulţumesc.
Cine dracu sunteţi?
- Ce e acolo? - Nemernicii de germani.
Au părăsit ariergarda.
Plătind pentru fiecare centimetru.
Care e cea mai sigură cale spre Piazza Leone?
De ce nu conduceţi spre sud 30 de mile,
vă găsiţi un hotel frumos, şi aşteptaţi o săptămână?
Nu putem aştepta.
În regulă, bine. Cum doriţi.
Rămâneţi pe Via Appia cât de mult puteţi.
Ascundeţi-vă Jeep-ul când devine periculos.
Dar din această dimineaţă acea zonă mişună de nemţi.
- Şi noroc. - Mulţumim.
Bine, lăsaţi-i să treacă.
- Da, domnule. - Da, domnule.
Urmaţi-mă şi staţi jos.
Ascunşi.
Încă sunt nemţi peste tot.
Gata? Ne mişcăm.
Da, haide.
Voi sunteţi tipii despre care ne-au spus.
Sunteţi nebuni.
Da.
Bine, hai să mergem.
Hai! Hai! Hai.
Uită-te la mine. Vom fi bine. În regulă?
Jos!
Stai jos!
Fiţi gata să fugiţi la acel zid.
Aşteptaţi până spun eu.
Bine, duceţi-vă!
Jos! Jos!
- Grenadă! - Hai, hai, hai!
Jos!
Hai, hai, hai, hai!
Haide.
Panzer! Panzer!
- Plecaţi! - În picioare! Mişcaţi-vă!
Să mergem.
Mişcă! Mişcă! Mişcă!
Mişcaţi-vă!
Hai, hai, hai!
Nu... ăla e Amaldi.
Etajul superior.
În spatele meu.
Dacă profesorul se opune, împuşcă-l.
Trebuie să plecăm.
- Du-te, du-te. - Da?
- Stai, înapoi. - Da!
Să mergem.
Hai! Hai!
Doamna Amaldi?
Da.
Rahat.
Trebuie să-l văd pe soţul dvs.
- Intră. - Gracias.
Stai!
Eşti bine?
Eşti bine, haide.
Se pare că avem oraşul dincolo de Vatican.
Germanii şi-au retras ariergarda.
Ai avut noroc, Sam. E doar o rană superficială.
Scuză-mă, mă poţi ajuta? Poţi ţine asta?
O mână aici... cealaltă aici. Ţine strâns.
Voi aduce bandaje. Vin imediat.
- Bine, bine. - Mulţumesc.
Vei fi bine, amice.
Pot să-ţi pun o întrebare, profesore?
Bineînţeles.
Îţi repari bicicleta în mijlocul a toate astea, de ce?
Nu o repar.
Asta-i ziua din săptămână când îmi curăţ de obicei bicicleta.
Vezi tu, încercăm să trăim cât putem de normal
făcând aceleaşi lucruri pe care le facem în mod normal.
atunci când le facem.
Ştii de ce sunt aici, profesore?
Presupun că n-ai venit să discutăm despre biciclete.
Ai vrea să ştii...
ce ştiu despre programul german de fisiune.
Da.
Mai precis, aş vrea să ştiu dacă prietenul tău, profesorul Heisenberg,
încearcă să construiască o bombă prin fisiune.
Nu pot spune sigur.
Îl crezi capabil s-o facă?
Da. E unul dintre cei mai buni fizicieni din lume.
Atunci, poate că cea mai importantă întrebare este, profesore...
o va face?
Nu ştiu ce ai făcut înainte de război, dle Berg, dar...
indiferent ce a fost, sunt sigur că ai vrut să fii cel mai bun.
Profesorul Heisenberg nu e cel mai bun savant din lume.
Acest titlu îi aparţine lui Albert Einstein.
Dar Heisenberg vrea să fie cel mai bun.
Şi ce înseamnă asta?
Înseamnă că, dacă poate fi primul care să construiască bomba nucleară...
ar fi făcut-o până acum.
Dar?
Nu ştiu de ce nu a făcut-o.
Nu o au încă mai construiesc încă
cadrul de turnare din carbon în loc de forma carcasei.
El scrie despre ratele de absorbţie a apei grele.
În această scrisoare, îi cere ajutorul lui Amaldi
în cadrul toleranţei admise.
Aici, spune că face
analiza structurilor mari.
Totul indică spre un reactor în locul unei bombe.
De unde ştim că aceste documente nu sunt o momeală?
Plantate?
Sunt scrisori.
Scrisori personale. Aceşti oameni sunt prieteni.
Fizica se împleteşte cu intimitatea.
Trebuie să fim siguri.
Atunci puneţi-i pe britanici să le vadă. Ei sunt fizicieni.
Ei vor confirma ceea ce spun.
În regulă.
Îi vom pune pe britanici să le cerceteze.
Donovan va fi aici curând.
Mă duc sus.
- Dle Berg. - Salut, domnule.
- Cum merge? - Merge bine. Da, domnule.
Şi complexul industrial de la Hechingen
are doar un vas de reţinere
şi un coş de fum,
ambele semne ale unui reactor în curs de realizare.
Şi instalaţia de separare a uraniului?
Consensul la Londra este
că e doar un separator de carbon de un anume fel.
O încercare de extracţie a şisturilor.
- Cărbune? - Aşa se pare.
Sunt de acord.
Deci, unde ne duce asta?
Londra este sigură.
Nu e nicio bombă germană.
Gradul de certitudine?
Nu există grad de certitudine.
Adică, ceva este sigur, sau nu.
Vă mulţumesc, domnilor.
- Bună ziua, domnule. - O zi bună.
Deci, care sunt alternativele?
Este puţin probabil ca bombardarea Hechingen să fie eficientă.
Dacă ei dezvoltă o bombă
munca, materialele, vor fi răspândite
la unităţi şi la alte fabrici.
Aliaţii noştri britanici ne spun 100% că nu e nicio bombă germană.
Oamenii mei îmi spun de o posibilitate de 20%.
Mai probabil, zece sau cinci procente.
- Poate mai puţin. - Dar nu zero.
Probabilitatea e de unu la unu.
Înmulţiţi probabilitatea evenimentului cu consecinţa.
Sunt şanse de cinci procente
să-ţi rupi degetele de la picior în întuneric
când îţi asumi şansa de a merge la baie
fără a porni lumina şi a-ţi trezi soţia.
La o şansă de cinci procente de a pierde războiul pentru o armă ca asta,
faci ceea ce trebuie făcut.
Şi anume?
Îl omorâm pe Heisenberg.
Şi dacă e alături de noi?
De ce germanii nu au dezvoltat o bombă?
Heisenberg are o echipă de cel puţin
12 fizicieni capabili.
Ce fac ei?
Ce zici? Tărăgănează lucrurile?
Încetinesc intenţionat programul?
Nu cred că Werner Heisenberg
ar dori să fie amintit ca un trădător.
Omul care a pierdut războiul pentru Germania?
Nu suntem absolut siguri de asta,
nici nu avem dovezi concrete
că lucrează în secret pentru noi.
Sunt milioane de vieţi în joc.
Îmi pare rău.
Werner Heisenberg..
pionier în studiul particulelor subatomice.
Câştigător al Premiului Nobel pentru fizică în 1932
pentru crearea mecanicii cuantice.
Ecuaţia 56 este cunoscută
ca principiu incertitudinii lui Heisenberg.
Principiul arată că nu se poate observa niciodată
atât poziţia cât şi viteza unei particule
în acelaşi timp.
Nu poţi fi sigur unde e ceva
şi unde merge.
Şi astfel, Heisenberg dovedeşte că nimeni nu ştie nimic.
Trăim în incertitudine veşnică.
Un om după inima mea.
Îţi plac bibliotecile.
De ce?
Aici este un loc de apartenenţă
pe care îl găsesc în câteva alte locuri.
Pe terenul de sport?
Şi acolo.
A dispărut acum.
Trebuie să-ţi pun o întrebare
şi am nevoie de un răspuns adevărat.
Dacă se ajunge la asta,
vei fi în stare să-l omori?
Da.
Poftim.
Vrei să joci?
Bine. Ai vreo alegere?
- Prinzător? - E numai a ta.
La naiba.
- Tipul e profesionist. - Da.
Ştiu cine e.
Este Moe Berg.
Baza de acasă, baza de acasă!
- Da! - În regulă.
Înapoi, înapoi.
Nu-ţi face griji, 245 pe viaţă.
Da, da, numai nu mi-o băga pe gât, bine?
Asta e un hit!
Iisuse Hristoase!
Moe Berg, mulţumesc.
Nu. Nu-mi mulţumi. Eu îţi mulţumesc.
Te superi să semnezi mingea?
- Nu, sigur. - Mulţumesc mult, Moe.
Ştii, te-am văzut de zeci de ori la Fenway.
- Ai fost grozav. - Eu? Grozav? Când?
Te-am văzut.
- Da. - Mersi.
Zurich. E o călătorie scurtă cu trenul de la Hechingen.
O pauză de la atmosfera sumbră din Germania.
Va fi tentat.
Şi cunosc pe cineva în Zurich.
Paul Scherrer.
El şi Heisenberg sunt prieteni buni.
- Joacă şah prin poştă. - El e antinazist.
Exact, dar el şi Heisenberg sunt încă apropiaţi.
Şi ne va ajuta să-l momim pe Heisenberg la Zurich?
Ce cuvânt, "momit".
Heisenberg a fost acolo de două ori de când a început războiul.
L-am pus pe Scherrer să-l invite să prezinte o prelegere.
Scherrer poate fi convins să lucreze cu noi?
Da. Scherrer o va aranja.
Şi astfel nebunia devine reală.
Trebuie să-l omorâm pe Werner Heisenberg
şi eu trebuie să fac parte din asta.
Nimeni nu vrea să-l omoare pe Heisenberg.
Da? Atunci răpiţi-l.
Trimiteţi spioni în Germania şi răpiţi-l.
Ai citit prea multe romane de spionaj.
N-am citit niciodată un roman de spionaj.
Nu este atât de uşor să răpeşti pe cineva.
Da, vrei să spui că să-l omori e mai uşor.
Dumnezeule.
Vei avea aproximativ 30 de mile pe jos până la graniţa cu Elveţia.
Mi-aş ţine bina arma.
Am câteva rezerve faţă de ghizi.
Rezerve? Cum ar fi?
Rezerve cum că te-ar putea omorî.
Puteai să fi avut grijă să adăugi asta la raport.
Uite ghizii tăi.
Urează-mi noroc.
Nu vreau să aud că depinzi de noroc.
E o figură de stil.
Mulţumesc, Sam.
Mulţumesc, Moe.
Acum ne odihnim.
Riposo.
Nu.
Evreul încă mai vrea să meargă.
Lasă-l să afle singur.
În regulă,
evreul va continua singur.
Cred că pot găsi punctul de întâlnire fără ajutorul vostru.
Dar trebuie să ştiţi că, fie că o fac sau nu,
dacă nu mă duceţi acolo şi mă întorc la Roma,
îi voi pune pe colegii mei să vă dea de urmă şi să vă omoare.
Ei sunt ca Gestapoul, numai că-s mai eficienţi.
Mi-am pierdut oile.
Mi-am pierdut oile!
Câte?
Cinci.
Te voi ajuta să le cauţi.
Noroc, idiotule!
- Bună, te simţi bine? - Da.
Cine a venit cu prostia cu oile?
- Nu ştiu. - M-am simţit ca un idiot.
La fel şi eu.
Elveţia?
Da.
Să mergem.
Acesta este Heisenberg.
Mă bucur să te văd.
Şi ăla e profesorul Scherrer.
Scherrer pare a fi agitat.
Cred că nu e genul lui.
Ce?
Trădarea.
- Profesore Scherrer. - Domnule Aziz, vă rog să intraţi.
Mulţumesc.
Numele meu e Berg.
Atunci, cine e domnul Aziz?
Un nume de acoperire.
Prefer să ne spunem unul altuia adevărul.
Sunt Morris Berg.
Sam Goudsmit vă trimite salutările sale.
Bine. Speram să vină aici personal.
Te rog, stai jos.
El...
v-a trimis ceva.
Apă grea.
Impuritate Nordstemmen.
Mulţumesc foarte mult.
Nu, nu ştii cât de mult apreciez asta.
Mulţumesc foarte mult.
Nu ţi-e teamă că dau asta germanilor?
Avem încredere în dvs, domnule profesor.
S-ar putea să mă înşel, dar...
nu cred profesorul Heisenberg
va dezvălui ceva în prelegerea sa.
Atunci, poate aş putea să vorbesc în privat cu el.
Speri că va trăda?
Da, sper.
Mult noroc.
Scuză-mă o clipă.
Vă mulţumesc că aţi venit.
Inima mea se simte bine să fie aici în Zurich.
Mulţumesc dragului meu prieten, profesorul Scherrer,
pentru invitaţie.
Ştiinţa poate fi în mod egal un instrument al păcii şi al războiului.
Chiar şi în vremuri de război.
Trebuie să asculţi cu atenţie.
Poate exista un moment care îţi spune
dacă germanii au sau nu o şansă la o bombă prin fisiune.
Un moment şi vei afla tot ce trebuie să ştii.
Mă înţelegi, prinzătorule?
Te înţeleg.
Există un mare interes printre toţi fizicienii din lumea largă
pentru subiectul fisiunii nucleare.
În acel moment, fără ezitare
îl vei împuşca pe Heisenberg la faţa locului.
Munca noastră actuală în fisiune
e o parte fundamentală a activităţilor paşnice
şi civile.
Asta mă aduce la teoria Matricei S.
Teoria descrie distribuţia,
emisiile,
şi procesele de absorbţie.
Acestea sunt particulele ce intră,
şi acestea, cele care ies.
Ţi-a acceptat invitaţia la cină?
M-am prelevat de prietenia noastră. Va fi acolo.
Bun.
Dacă nu-ţi spune ce vrei să ştii?
Voi face tot posibilul să fiu convingător.
Există mereu o posibilitate să nu afli nimic.
Dar cel puţin am încercat.
Dle Berg...
e ceva ce nu-mi spui?
Nu.
Plănuieşti să-l omori pe profesorul Heisenberg?
Nu am nicio intenţie.
Încă un lucru.
Heisenberg va avea agenţi Gestapo sub acoperire, care îl vor urmări
şi nu-ţi poţi permite să fii prins.
Nu ştiu în ce Dumnezeu crezi, Berg, dacă e vreunul.
Dar îl voi ruga pe al meu să fie cu ochii pe tine.
Apelul dvs este conectat, domnule.
Anunţaţi-mă dacă sunt probleme.
Alo?
Bună, Estella.
Morris?
Eşti bine?
Da.
Unde eşti?
Nu-ţi pot spune.
Şi nu am prea mult timp.
Dar am vrut să te sun şi...
Voiam să-ţi aud vocea.
Sunt aici, Moe.
Trebuie să închid.
Te iubesc.
Mulţumesc.
Bună seara.
Profesorul Scherrer face mereu asta.
Aranjează o tablă dificilă.
Se poate?
Te rog.
Ne cunoaştem?
Anton Aziz.
Interesant accent.
N-am ştiut că aveam accent.
Ai fost la conferinţa mea.
Da.
Interesantă situaţie.
Foarte.
Uită-te la ele cu atenţie.
Pionul la cal F4.
Cine e acesta, Paul?
L-am văzut la conferinţă. Ce caută aici?
Da, e un bun prieten de-al meu.
Cred că îl vei găsi foarte angajat.
Ştii că poartă o armă?
Da. Nu trebuie să-ţi faci griji.
Hai să mâncăm.
Pur şi simplu nu înţeleg cum ai putut să rămâi în Germania.
Te rog, fără politică.
Fără război.
Există un război, indiferent că-ţi place sau nu.
Ce sugerezi? Că-mi place războiul?
Sugerez că, spre deosebire de mulţi dintre colegii tăi,
tu ai ales să rămâi în Germania nazistă.
Am ales să rămân în Germania, care se întâmplă să fie nazistă.
Aud politica la acel capăt al mesei?
Fiecare aude ce vrea să audă.
Vă rog, toţi suntem prieteni.
Să vorbim despre vremurile vechi sau despre vremuri mai bune.
Da, te rog.
Nebunul la rege, A2.
Nebunul la rege, A2?
Eşti un om extrem de prudent, dle...
Aziz.
Trebuie să fiu prudent,
nu-ţi cunosc jocul.
Atunci, ţi-l voi arăta.
Calul ia nebunul.
Pionul ia calul.
Un schimb prost.
Pionul ia pionul.
Tura ia nebunul.
Bravo, dle...
Tot Aziz.
Aziz?
Aziz.
Cumva, numele nu pare să se potrivească.
Înţeleg că mâine avem vreme proastă.
Ploaie.
Nu există probleme politice de evitat.
Putem încerca.
Asta ai făcut
ca şef al Institutului Kaiser Wilhelm
şi la Heereswaffenamt?
Te implor, suntem complet separaţi de politică.
Am uitat.
Cetăţenii lumii, da?
Odată, şi sperăm din nou, într-o zi.
Spune asta polonezilor şi danezilor,
belgienilor, evreilor.
Te rog, nu sunt militar.
- Nu ştim ce fel de om eşti. - Ba da, ştim.
Este genul de om care îi ajută pe nazişti
să-şi ducă războiului lor.
Construind super-arma lui Hitler.
Vezi? Nici măcar nu neagă.
Simt că războiul se va termina în curând.
Poate.
- Şi Germania va pierde. - Cum spui tu.
Mă dezguşti.
Te rog, te rog, te rog.
Profesorul Heisenberg este oaspetele meu.
Atunci vă puteţi lamenta împreună de pierderea Germaniei.
Te rog să mă ierţi.
Destul despre mine,
spune-mi despre tine, Anton.
Werner, te rog să rămâi.
Chiar trebuie să plec. Am îndurat destul.
Pari distras.
Scuză-mă.
Te pot însoţi?
Am de ales?
Da, desigur.
Ar trebui să fug, poate?
N-aş recomanda.
Trebuie să terminăm jocul.
Cred că e rândul tău, profesore.
- Calul ia tura. - Nebunul ia nebunul.
Pionul ia calul.
Şi aşa, în trei mutări,
numai regele meu va supravieţui.
Mi se pare
că acest joc aproape s-a sfârşit.
Nu pot face un atac cu regele meu.
Deci s-a terminat.
Cine eşti?
Un student.
Un student? Serios? Ce studiezi?
Pe tine.
Înţeleg.
Acum, cum ar trebui să aflăm adevărul aici,
dle Berg?
Germania va pierde războiul?
Ăsta-i chiar un secret?
Îl voi întreba chiar eu.
Cred că vrei să spui că sunt trădător?
Asta vrei să ştii?
Şi dacă cred că minte...
atunci îl voi omorî.
Ca şi mine...
eşti liberi să alegi.
Mutarea ta.
Noapte bună, profesore Heisenberg.
Cum spuneai că te cheamă?
N-am spus.
Traducerea şi adaptarea: Dorula - SceneFZteam
Sincronizarea pentru bluray: 4You @ SceneFZteam
În final, n-a fost nicio bombă germana.
Istoricii încă dezbat dacă Heisenberg încerca sau nu, să construiască una.
Pentru serviciul în timpul războiului, Moe Berg a fost răsplătit
cu medalia prezidenţială a Libertăţii, cea mai înaltă onoare civilă a naţiunii.
A refuzat să o accepte, dar n-a spus niciodată de ce.
La finalul războiului, Werner Heisenberg a dezvăluit aliaţilor
locul întregului stoc de apă grea.
El şi-a rezumat cariera ca una a celui mai celebru fizician al lumii
şi mai târziu s-a aliniat mişcării antinucleare germane.
Moe şi Estella n-au mai fost niciodată împreună.
În 1945, Estella s-a căsătorit cu un tânăr ofiţer de marină.
Moe a rămas burlac tot restul vieţii, împărţindu-şi timpul
între bibliotecă şi meciurile de baseball.
Fiind secretos cu cariera sa de spion, prinzătorul a rămas o enigmă
pentru cei care l-au cunoscut, sau au crezut că l-au cunoscut.