CULOAREA PURPURlE
Celie, Nettie! Veniţi imediat în casă!
Fetelor, mama v-a pregătit cina.
Celie, ai cel mai urât zâmbet din lume.
1909, lARNA
Încă n-ai terminat?
E fetiţa!
Nu!
- Vreau s-o păstrez! - Taci, Celie!
Nettie...
Să nu pomeneşti de asta decât lui Dumnezeu!
Mama ta ar muri dacă ar afla.
Doamne, am 14 ani.
Tot timpul am fost cuminte.
Poate îmi dai Tu un semn, să ştiu şi eu ce se petrece cu mine.
Într-o zi, tata a venit şi mi-a spus:
"Trebuie să faci ce nu vrea să facă mama ta."
Acum am doi copii cu tatăl meu.
Un băieţel pe nume Adam, pe care mi l-a luat când dormeam,
şi o fetiţa, Olivia, pe care mi-a furat-o din braţe.
Apoi mama a murit,
strigând şi blestemând,
cu inima frânta.
Doamne, acum se poartă de parcă nu mă mai poate suporta.
Nu cred că mi-a ucis băieţelul.
Am auzit că l-a vândut unui preot şi nevestei lui.
Eu tot sper să găsească pe cineva cu care să se însoare.
Am văzut cum o priveşte pe sora mea.
Ei îi e frică,
dar eu i-am spus că o să am grijă de ea, cu ajutorul lui Dumnezeu.
Mai repede!
Hai!
Doamne, a venit acasă cu o fată de lângă oraşul Gray.
Ea e cam de vârsta mea, dar se mărita cu el.
Cineva e interesat de surioara mea Nettie.
Soţia lui a murit.
A omorât-o amantul ei, când se întorcea de la biserică.
Dar bărbatul avea trei copii. O văzuse pe Nettie la biserică,
iar acum "conaşul" ne vizita în fiecare duminică seara.
Este voia Lui să intrăm în lumină,
dar cu seriozitate şi cu frica lui Dumnezeu.
Să ne rugăm!
Doamne, binecuvântează-i pe fratele James David Harris şi pe sora Green.
Amin!
Vreau să mă însor cu Nettie a ta.
Îmi trebuie o soţie cât de iute.
N-am pe nimeni care să aibă grijă de copiii mei.
Se bat mereu, se lovesc, uneori mai şi vomită pe podele.
Eu trebuie să mă ocup de fermă.
Şi o să am grijă de Nettie a ta.
Nu pot să ţi-o dau, e prea tânără.
Dar ştii ceva? Pot să ţi-o dau pe Celie.
Şi, oricum, ea e cea mai mare şi trebuie să se căsătorească prima.
Nu mai e fecioară, dar bănuiesc că ştiai asta.
A născut de două ori.
Celie e urâta, dar munceşte din greu şi poate învăţa.
Domnul a aranjat-o. Poţi să-i faci ce vrei, n-o să-ţi mai facă nici un plod.
Dar pe Nettie nu ţi-o dau. Nici acum, nici în veci.
La cealaltă nu m-am mai uitat pân-acum.
Lasă-mă s-o mai văd o dată.
Celie, conaşul vrea să te vadă.
Dă-te mai aproape, că nu te muşca!
Întoarce-te!
- De ce faci asta? - Sora ta se gândeşte la măritiş.
Ce aţi înţepenit toţi acolo? Aşteptaţi ceva?
- Ea e noua voastră mămica. - Nu e mama!
La vino încoace!
Harpo, treci aici, băiete!
O să te prind eu! Vino încoace!
Harpo! Nu fugi de mine, băiete!
Nu plâng.
Stau pe spate, gândindu-mă la Nettie, în timp ce el e deasupra mea.
Mă întreb dacă e în siguranţa.
Apoi mă gândesc la femeia aceea drăguţă din poză.
Ştiu că i-a făcut şi ei ce-mi face mie.
Poate că ei i-a plăcut.
Lisuse!
Harpo, nu ţi-am spus să cureţi şaua?
- Dar am curăţat-o, tata. - Uite ce de mucegai e aici!
Uite ce murdară e! Mie nu mi se pare că e curată.
A fost pe catârul cel nou, pe Joey.
N-am putut să i-o iau. Mă lovea şi mă muşca.
- Când a fost pieptănata ultima oară? - Înainte să moară mama lor.
Du-te şi curăţă-mi şaua!
Va trebui să-i rad părul şi să-l las să crească.
Nu, aduce ghinion să tai părul unei femei.
O să dureze toată ziua.
- Gura! - Nu pot. O doare.
Să nu-mi răspunzi tu mie!
Faci ce-ţi spun eu să faci!
1909, PRlMĂVARA
Doamne, mi-am văzut fetiţa. Ştiu că ea era.
Semăna cu mine şi cu tata. Semăna cu noi mai mult decât noi înşine.
Fetiţa mea părea agitată. Are ochii mei, exact cum sunt acum.
Parcă ar fi văzut şi ea tot ce am văzut eu.
E foarte drăguţ!
Da, o să fac o rochie nouă pentru mine şi fetiţa mea.
- Tatăl ei o să fie fericit. - Cine e tatăl?
- Dl Samuel. - Cine e dl Samuel?
Preotul Samuel.
Vrei materialul său nu? Aşteaptă şi alţi clienţi.
Da, domnule. Vreau cinci metri.
- Vrei ceva, fato? - Nu, domnu'.
- Când ai născut fetiţa? - Face şapte luni pe 15.
- Pot s-o ţin în braţe? - Da, dacă vrei.
Ai grijă la cap! Aşa...
Cred că e a mea, asta îmi spune inima.
Dar nu ştiu sigur. Dacă e fetiţa mea, o cheamă Olivia.
L-am cusut numele pe toate scutecele.
Am cusut şi floricele şi steluţe.
Tata i-a luat toate scutecele când mi-a furat-o.
- Cum o cheamă? - Pauline.
Dar eu îi spun Olivia. Hai, iubito!
- Olivia. - Da. Haide!
Olivia...
De ce îi spui Olivia, dacă nu o cheamă aşa?
Nu ţi se pare că arata ca o Olivia? Uite ce ochi are!
Numai cineva bătrân putea avea asemenea ochi.
Aşa că îi spun Olivia.
Mi-a făcut plăcere să stăm de vorbă. Soţul meu mă aşteaptă.
Cumperi ceva sau nu, fato?
Mulţumesc, domnule.
- Dă-i astea dlui Johnson. - Bine, domnule.
Nettie!
Celie!
Nettie!
Ce mă bucur să te văd!
Nu puteam scăpa de el. Crezi că aş putea să stau cu tine?
Poate să stea şi Nettie cu noi, o vreme?
Sigur. Doar suntem rude acum...
- Ce s-a întâmplat cu tata? - Nu mai scăpăm de el.
A încercat totul, doar ştii cum e.
Nu mă mai întorc acasă. Mă auzi? Mai bine mor, Celie!
Taci! Nu-i lăsa să te calce în picioare. Arată-le cine e şeful.
- Ei sunt. - Trebuie să lupţi, Celie!
Eu nu ştiu să lupt. Nu ştiu decât să supravieţuiesc.
Eşti frumoasă azi, Nettie. Celie, fiul meu trebuie hrănit.
Ai o rochie frumoasă.
Nettie, ce piele frumoasă ai! Şi ce par moale!
Şi miroşi atât de bine când stau lângă tine!
- Şi dinţii tăi... - A vorbit de dinţii tăi?
Da. Cât de strălucitori sunt!
Celie! Fiul meu trebuie hrănit. Bucătăria trebuie curăţată.
Vaca trebuie mulsa. Cămaşa trebuie cârpita.
Pantalonii trebuie cusuţi. Pantofii trebuie lustruiţi.
Copiii trebuie hrăniţi.
Lar când eşti obosită, o să mă urc pe tine
şi o să-mi fac treaba până să apuci să spui "amin".
Trebuie să pleci iute de aici... înainte să se dea la tine.
Ce mă fac dacă n-o să pot vorbi cu tine?
- Ne putem scrie. - Ştii să citeşti bine?
Nu prea...
Atunci, o să mă duc eu la şcoala pentru amândouă.
O să învăţăm amândouă, înainte să ne despartă.
Da!
- Mare. - Mere. M-E-R-E.
Mere.
- Fer. - Fier. F-l-E-R.
Fier.
- Ceainic. C-E-A-l-N-l-C. - Ceainic.
Ouă. O-U-Ă.
Raft. R-A-F-T.
Miere. M-l-E-R-E.
Borcan. B-O-R-C-A-N.
Fereastra. F-E-R-E-A-S-T-R-Ă.
Par. P-Ă-R.
- B-R-A-T. - Da, Celie!
Mâneca. M-Â-N-E-C-Ă.
Şi?
Ciorapi. C-l-O-R-A-P-l.
Ce scrie aici, Celie?
Conaşul. C-O-N-A-Ş-U-L. Punct.
N-aveţi ceva mai bun de făcut?
"În următoarele opt sau zece luni...
Oliver a fost... viciul... victima unui...
Sistematic..." Ce înseamnă "sistematic"?
E atunci când faci lucrurile mereu în acelaşi fel.
Cum punem noi mai întâi cearşafurile la uscat,
ca să putem pune ciorapii între ele.
Acum nu ne vom mai despărţi niciodată.
Bună dimineaţa!
Trebuie să merg la şcoala.
Trebuie să merg la şcoala!
Trebuie să merg la şcoala.
Ce faci? Nu!
Te rog!
Te rog, nu!
Nu!
Pun eu mâna pe tine!
Las-o să stea aici! Te rog! O să fac orice vrei!
- Cară-te dracului din casa mea! - Te rog, las-o să stea aici!
- Te rog, las-o să rămână! - Nu!
Celie!
Să nu te mai întorci aici!
Pleacă de pe pământul meu!
Să nu te mai întorci!
Nu, nu!
Celie!
Nettie!
- Te rog, nu! - Las-o să rămână!
Celie!
Pleacă de aici!
De ce?
- Să-mi scrii! - Ce?
Să-mi scrii!
Doar moartea m-ar împiedica s-o fac!
Te rog, nu pleca!
Celie...
Pleacă de pe pământul meu!
Doar moartea m-ar împiedica s-o fac!
Nettie...
Încă două zile...
Vine Shug a mea şi totul va fi aşa cum trebuie.
Hai, fetiţo, că te aştept...
Dacă mă tai, te omor!
Poşta!
Shug, vin acum!
Ne vedem în curând. Cu dragoste, Shug.
- Harpo, pune şaua pe cal! - Da, domnule.
Pot să văd dacă am primit o scrisoare de la Nettie?
Nu e nimic pentru tine.
Să nu mai umbli la cutia de scrisori, ai înţeles? De asta mă ocup eu.
Am aranjat cutia în aşa fel încât ştiu dacă se umbla la ea. Ai priceput?
- Harpo, ai pus şaua pe cal? - Da, domnule! Asta fac!
Celie, eu o să plec puţin şi vreau să mă aştepte cina când mă întorc.
Da, domnu'.
"În următoarele opt sau zece luni,
Oliver a fost victima...
"tredarilor sistemetice"
şi a dezamăgirilor.
În următoarele opt sau zece luni,
Oliver a fost victima trădărilor sistematice şi a dezamăgirilor."
Shug Avery - "Steaua norocoasă" Joi seara în Eatonton, Georgia
"Starea de foamete şi sărăcie a orfanului a fost..."
Celie! Vino şi ajută-mă să mă pregătesc!
Hai odată, ca o să întârzii!
Celie, n-auzi când te strig?
Da, domnu'?
Pieptănul cel bun nu e cu celelalte perii?
- Harpo, calul e înşeuat? - Da, domnule. Acum fac asta.
Acuma...
Shug!
Prea multă unsoare.
Celie!
Eu nu folosesc unsoarea asta. E pentru porci, nu pentru păr.
1916, VARA
lisuse, o să întârzii din cauza ta. Îţi dau eu ţie, dacă întârzii...
La naiba!
Unde mi-e cealaltă şoseta neagră? Unde...
Nu!
- Celie, nu uita să-mi calci cămaşa. - Da, domnu'.
Unde mi-e cravată neagră? Cea galbenă cu negru!
- E acolo. - N-o văd! Unde e acul de cravată?
- E în sertar. - E pe raft?
Shug Avery - "Steaua Norocoasă" Joi seara
- În dreapta sau în stânga? - În stânga...
Asta e vesta de la costumul ăsta?
La dracu'! Unde mi-e haină albastră?
Pe care s-o iau? Pe aia neagră sau pe aia albastră?
Mie-mi place cea neagră.
Nu!
Urăsc cravata asta. Nu se asortează cu nimic!
Aveam una albastră...
La dracu'!
Haide!
CER
Mi-a zis că o să-mi scrie, dar nu mi-a scris niciodată.
Mi-a zis că doar moartea ar opri-o să-mi scrie. Poate că a murit.
- Sofia, mai încet! - Harpo, eşti cam lent azi.
Doamne, Harpo e îndrăgostit de o fată pe nume Sofia, o fată grasă.
Conaşul spune că vrea s-o vadă. L-am văzut venind încoace.
Mărşăluiau, de parcă plecau la război.
Tata, ea e Sofia. Frumos nume, nu? Sofia!
- Harpo! - O să ne căsătorim.
- Se pare că ai probleme. - Nu, domnule, nu am.
Sunt cam mare, totuşi.
- Cine e tatăl? - Harpo.
- De unde să ştie asta? - El e singurul meu bărbat.
Celie! Adu-mi nişte limonada!
Tinerele din ziua de azi nu mai sunt cuviincioase.
Îşi desfac picioarele pentru orice Tom, Dick sau Harpo.
Să nu crezi că îmi las fiul să te ia de nevasta doar fiindcă faci un plod.
Nu-i destul de rece.
El e tânăr şi prost. O fată drăguţă ca tine l-ar păcăli cu orice.
De ce să mă mărit cu Harpo? Doar locuieşte cu dv.
Mâncarea şi hainele i le daţi dv.
Ştiu că tatăl tău te-a dat afară. Poate eşti gata să trăieşti pe stradă.
Ba nu, domnule. Nu stau pe nici o stradă.
Eu stau cu sora mea şi cu soţul ei.
Mi-au spus că pot sta la ei toată viaţa, dacă vreau.
N-am nevoie de dv. ca să-mi spuneţi cum să am grijă de mine şi de copil.
Am eu grijă de copilul meu... Mi-a părut bine de vizită.
Stai pe loc, Harpo!
Când o să fii liber, eu şi copilul te vom aştepta.
Se pare că măcar cineva ştie să se poarte cu oaspeţii.
Harpo, să nu faci nici un pas!
Dar să nu mă faci să aştept prea mult, Harpo.
Harpo?
Harpo!
- Harpo! - Nu... Ba da... Da!
Da!
Sofia, îl iei pe acest bărbat să-ţi fie soţ,
să-l iubeşti şi să-l cinsteşti, să-i uiţi pe ceilalţi pentru el?
Îţi vei îndeplini datoriile de soţie, până ce moartea vă va despărţi?
Da.
- Îţi poţi săruta mireasa. - Amin!
- Acum sunt măritată. - Aşa e.
Sunt o femeie măritată!
Taci odată!
Am avut nevoie de multe perdele, dar n-am avut timp de aşa ceva.
Copii, plecaţi din curte! Duceţi-vă acasă!
- Harpo, vino aici! Ţine copilul. - Nu vezi că sunt ocupat?
Eşti ocupat cu gălăgia. Vino jos odată!
Când o să fiu liber. O să vin când o să pot.
Îţi spun adevărul, aşa e.
Copilaşule, o să-ţi dăm nişte lapte. Lapte pentru micuţ!
Exact! Uite! Acum du-te la tăticul tău.
Ce vrei să fac cu el?
Hrăneşte-o, apoi curăţă mizeria pe care ai făcut-o.
Simt că vine ploaia.
Dra Celie, avem nişte perdele noi. O să încerc să le pun în dormitor,
pentru ca în sufragerie sunt deja cele cu flori pe ele.
- La ce te uiţi? - O să te ploua în cap.
Ai lovit-o vreodată?
Nu, domnule.
Şi cum vrei să te asculte?
Femeia e ca un copil. Trebuie să-i araţi cine e şeful.
Şi cel mai bine reuşeşti asta cu o mamă de bătaie.
Sofia se crede prea deşteapta. Mai trebuie educată.
Au un copilaş nou în casă şi plânge noaptea în continuu.
Copilul l-a ţinut treaz toată noaptea. Spunea că nu se mai duce la muncă.
Apoi ea s-a enervat, dar i-am zis să lase bărbatul în pace.
Uneori, bărbatul trebuie lăsat în pace.
- Sofia, vreau să mănânc ceva! - Ai mazăre în cămară.
Şi femeile trebuie lăsate în pace uneori.
Asta îi spun lui Harpo, să mă lase în pace când sunt nervoasă.
- Nu mi-o aduci tu? - Dar tu ai păţit ceva?
Plânge copilaşul meu!
Fă şi tu ceva folositor, Harpo!
Ce să mă fac cu Sofia?
Bate-o!
L-ai spus lui Harpo să mă bată.
Catârul ăla, Ol' Joey... El mi-a făcut asta.
Încercam să ar câmpul din nord, când l-a apucat strechea.
A început să lovească cu picioarele.
M-a nimerit aici. M-a lovit la ochi şi în buza.
A trebuit să mă lupt toată viaţa.
M-am bătut cu tata, cu unchii mei, cu fraţii mei.
O fată nu e în siguranţa într-o familie de bărbaţi.
Dar n-am crezut că mă voi bate şi în propria mea casă.
Îl iubesc pe Harpo. Dumnezeu mi-e martor...
Dar îl omor dacă se mai atinge de mine.
Asta e o urmă de copită. Nu arata a urma de copită?
- Nu. Arată a urma de pumn. - Nu. Nici un pumn nu m-a atins.
Dacă vrei un ginere mort, dra Celie, dă-i aceleaşi sfaturi.
Viaţa asta se va sfârşi iute, dar Raiul e veşnic.
Ar trebui să-i spargi capul conaşului şi să te gândeşti mai târziu la Rai.
Sofia îl bătea pe Harpo, apoi Harpo o bătea pe Sofia,
apoi Sofia îl bătea iar pe Harpo.
Între bătăi, copiii se tot năşteau.
Până când, într-o bună zi, Sofia n-a mai rezistat.
Călătorie sprâncenata!
Cu bine, Clarence, Emma!
Cu bine, Ruby! Cu bine, Sofia!
Cu bine, Nettie...
Nettie...
Bună dimineaţa, dle Huntley.
Dle Johnson!
V-am adus prăjituri proaspete, făcute la mine în casă.
- Mulţumesc. Arata foarte bine. - Îmi aduceţi farfuria mâine.
O zi bună, dle Huntley. Păstraţi farfuria!
A venit ceva şi pentru mine?
Doamne, azi a fost o zi ciudată.
Stăteam pe verandă şi le citeam copiilor,
când mi-am dat seama de ceva.
M-am ridicat şi m-am uitat la cer,
dar era întuneric şi nu se clintea nimic.
M-am dat jos de pe prispă ca să văd ce vine spre noi,
căci părea că e o furtună mare.
N-am văzut nimic, dar ştiam că ceva era acolo.
Într-adevăr, Doamne... Ştiam că vine ceva.
Tata, cine e?
Cine e?
Femeia care ar fi trebuit să-ţi fie mama.
- Shug Avery? - Hai! Ajută-mă s-o duc în casă!
Celie, ajută-mă s-o duc în casă!
Celie! La naiba... Treci încoace!
Celie, vino încoace!
Shug Avery, o prietenă de familie. Aranjează camera de oaspeţi.
Nu mă pot mişca. Trebuie să-i văd ochii.
Simt ca picioarele mi s-ar elibera, după ce i-aş vedea ochii.
Eşti tare urâta!
Hai...
Lasă-mi dracului mâna în pace! Ce e cu tine? Ai înnebunit?
Nu-mi trebuie un băieţel plăpând care nu poate să-şi înfrunte tatăl.
Mie îmi trebuie un bărbat! M-ai auzit?
Un bărbat!
Şi nu vreau să-ţi miros pipa împuţita, Albert!
Pune arătarea aia să-mi facă ceva de mâncare!
Lasă, îţi fac eu...
Albert?!
La naiba!
Ouă... Tigaia!
De ce pui oalele atât de sus? Nu poţi să le iei de acolo.
Unt, unt...
E în răcitor, pe raft.
- Untul? - E pe raft, în răcitor.
Albert...
Nu s-a încins destul. Cum merge cuptorul ăsta?
Nu-i destul de fierbinte. Am nevoie de lemne.
Nu poate nici măcar să ţină cuptorul încins toată ziua.
Nu poate nici măcar să încingă un cuptor...
Uneori nu eşti bună de nimic!
Lemne!
Ai încercat vreodată să găteşti aici?
Tot nu e destul de fierbinte.
Îl încing eu, îţi arăt cum se face.
Kerosen
lubito, uite ce ţi-am pregătit.
Am o surpriză mare pentru tine! Mâncarea o să te înzdrăvenească.
Ăsta e cam ars, dar ouăle sunt cum îţi plac ţie. Cu gălbenuşul în sus.
- Vrei să mă omori? - Nu! Lubito, nu te purta aşa!
Ţi-am spus că nu vreau nimic.
Stau deoparte, să văd cum o să arate peretele.
Să văd cum o să-l coloreze Shug acum...
La ce te holbezi aşa? N-ai mai văzut o femeie dezbrăcată?
- Ai copii? - Da, doamnă.
Mă iei pe mine cu "doamnă"? Nu sunt chiar aşa bătrâna.
Şi copiii? Unde sunt?
Nu ştiu.
- Tu cine eşti? - Sunt Celie, doamnă.
- Nu vă e prea bine... - Vezi-ţi naibii de treaba ta!
Mă simt foarte bine, trebuie doar să mănânc.
Mai toarnă nişte ulei cu săpun în cadă.
- Aveţi copii? - Da...
Stau cu mama şi tata.
Nu ştiu copil să fi crescut cum trebuie fără un bărbat prin preajmă.
Copiii trebuie să aibă tata.
Tatăl tău te-a iubit?
Pe mine m-a iubit tata...
Şi acum mă iubeşte, atâta doar că nu-şi dă seama...
Nu-şi dă seama...
Băiete! Nu-i nimeni pe aici care să-l întâmpine pe taică-tău?
Pe câmp nu e nimeni, asta-i sigur.
N-ai avut odihnă până n-ai adus-o în casa ta, nu?
Vreţi ceva rece de băut? Să vă iau pălăria?
Ce găseşti la Shug Avery asta?
E neagră ca tăciunele, are părul lăţos...
Are picioarele ca bâtele de baseball. Nici tatăl ei n-o băga în seamă.
Conaşul cel bătrân o vorbea de rău pe Shug.
Oamenilor nu le place când eşti prea mândru sau prea independent.
Acum nu e decât o târfa de crâşma. Nici măcar nu e curată.
Am auzit că are şi o boală femeiască urâta.
N-ai cum să înţelegi. O iubesc pe Shug Avery.
Am iubit-o şi o s-o iubesc întotdeauna.
Ar fi trebuit să ne căsătorim când am avut ocazia.
Da. Şi să-ţi arunci toată viaţa la gunoi. Ca şi o parte din banii mei.
În plus, copiii ei au taţi diferiţi.
E o situaţie prea complicată.
Toţi copiii lui Shug Avery au un singur tata.
- Sunt sigur că... - Nu eşti sigur de nimic!
Shug Avery a înmulţit populaţia din ţinutul Hartwell.
Tu eşti doar unul dintre "armăsari", băiete.
Celie, ai toată compătimirea mea.
Puţine femei le-ar permite bărbaţilor să-şi aducă târfele acasă.
Celie, dă-i lui tata pălăria!
Când mai vine pe aici, o să-i torn în pahar nişte pipi de la Shug Avery,
să văd dacă-i place.
1922, VARA
N-am mai auzit atâta gălăgie de pe vremea când Sofia era aici.
În fiecare seară, după ce se întorcea de la câmp,
se apuca să taie şi să strângă lemne.
Uneori îl ajută şi prietenul lui, Swain.
Harpo!
Swain!
Au lucrat până seara târziu.
Conaşul a trebuit să strige la ei să termine cu gălăgia.
- Ce faceţi? - Construim o crâşma.
- Tocmai aici? - Da.
Crâşmele trebuie să fie ascunse în păduri.
- Aici! Uite! - O să fie totul ca la carte.
Ţine ochii închişi!
Ştiu cum arată o vacă.
Cred că n-ai mai văzut o astfel de vacă.
Haide! Dezveleşte-o, Swain!
Gata? Unu, doi, trei!
ÎN SEARA ASTA, SHUG AVERY "La Harpo" - pe drumul nr. 2
Uite aici, dra Shug!
Bine aţi venit "La Harpo"! Eu sunt Harpo.
Fetiţo, aş bea şi apă în care faci baie.
Dulceaţo, lasă-mă să te gust!
Poţi să prinzi un peşte fără cârlig, fetiţo!
Se pare că Albert şi-a adus şi servitoarea.
Ultima oară când am văzut o astfel de pălărie
a fost la înmormântarea mamei mele.
Babilonul nu e departe, în deşert. E chiar aici!
La câteva sute de metri de acest loc sfânt.
Cântecul pe care am să-l cânt acum se numeşte...
"Blues-ul drei Celie".
Ea mi l-a inspirat, îngrijindu-mă când eram bolnavă.
Ştiu că nu îţi vine să crezi, dar am locuit aici.
Aici era sufrageria, iar acolo era bucătăria mea.
Harpo a mutat aici nişte ferestre şi uşi din partea dinspre râu.
Pe undeva pe aici e şi camera unde mâncam.
La te uită cine e aici! Dra Celie...
Dra Celie, mă bucur să te văd!
Trage-ţi un scaun şi bea ceva rece!
Aş vrea să beau din asta.
Vreau să vi-l prezint pe prietenul meu.
Îl cheamă Henry Broadnax, dar toţi îi spun Buster.
- E un bun prieten de familie. - Ce mai faceţi?
- Unde îţi sunt copiii? - Acasă. Ai tăi?
Doamne sfinte!
Salut, Harpo!
Ce cauţi aici?
Am venit s-o ascult pe dra Shug şi să văd ce local frumos ţi-ai făcut.
E scandalos! O femeie cu copii într-o crâşma, noaptea!
Femeia mai trebuie să se şi distreze, Harpo.
- Femeia trebuie să stea acasă! - Eu nu mă lupt în numele femeii mele.
Treaba mea e s-o iubesc şi s-o duc unde are chef. Nu, iubito?
Exact, Buster.
- Ai înţeles, scumpule. - Da.
Să dansăm!
Prima oară când am fost doborât fără nici un pumn.
Fii cuminte!
Harpo!
- Cine e femeia asta? - Ştii cine e!
- Ar fi bine să te lase în pace. - Nu-i nici o problemă.
Nu e nevoie să pleci. Eşti în crâşma mea.
- Parcă spuneai că e a noastră. - Ascultă-mă, femeie!
- Nu pot să-mi dansez nevasta? - Dacă ea te-a părăsit, nu!
Noapte bună!
Şi dacă e bărbatul meu, nu! Tu eşti o vacă mare şi stearpă.
După cum am spus, din partea mea nu e nici o problemă.
Trebuie să plec!
- Nu, Chiţaila! - Stai!
La naiba!
Nu te cunosc şi eşti în localul meu.
- Lasă-mă în pace! - Lasă-mi băiatul!
Harpo, cu mine cum rămâne?
Dra Celie!
Hai, dra Celie! Să nu vin după tine!
Doamne, ai milă! Nici un pompier n-o poate stinge.
Să cheme careva poliţia! Aprinzi şi focul fără chibrit!
Şi poţi să prinzi peşte fără cârlig! Poţi să faci un orb să vadă!
Acum mişcă-te!
Şi scutură din toate! Hai să te văd, fetiţo!
Da... Arată-mi tot ce ai!
Celie...
Dra Celie, de ce-ţi acoperi gura când zâmbeşti?
Arată-mi dinţii!
Arată-mi zâmbetul ăsta frumos!
Fetiţo, îţi trebuie o lecţie de zâmbit. Hai!
Vezi, dra Celie? Ai un zâmbet foarte frumos.
Dra Celie, cred că a venit momentul să plec.
În septembrie ar fi bine să plec în lume.
Ce e, dra Celie?
Mă bătea când nu erai tu aici.
Cine?
Albert?
Conaşul.
De ce făcea asta?
Mă bătea fiindcă eu eram eu, nu tu.
Ştiu că e un bătăuş,
dar are ceva pentru care îl iubesc.
- Încă îl mai iubeşti? - Am o pasiune pentru el.
Dacă ar fi fost să mă mărit vreodată, aş fi făcut-o cu el. Dar e un om slab.
Fii sinceră, Celie! Te deranjează că se culca cu mine?
Ţie-ţi face plăcere?
Mărturisesc că sunt nebună după asta. Tu nu?
Nu.
Adesea mă prefac că nu sunt acolo. El nici nu-şi dă seama...
Nu mă întreabă cum mă simt, niciodată nu mă întreabă nimic legat de mine.
- Se urcă pe mine şi-şi face treaba. - Îşi face treaba? Îşi face...
Dra Celie, vorbeşti de parcă... şi-ar face nevoile pe tine.
Aşa mă simt.
Atunci, dra Celie...
Înseamnă că încă eşti virgină.
- Da, pentru ca nimeni nu mă iubeşte. - Eu te iubesc.
- Mă crezi urâta. - Ba nu.
"Eşti urâta. Eşti tare urâta!"
"Tot urâta eşti."
Amin!
Au fost doar câteva vorbe urâte.
Eram geloasă pe tine, din cauza lui Albert. Cred că eşti frumoasă.
Shug e ca mierea, iar eu sunt acum ca o albină.
Aş urma-o peste tot, m-aş duce unde s-ar duce ea.
Cum e viaţa pentru ea? Şi de ce se întristează uneori?
Devine tristă, ca şi mine.
Poate că Domnul încearcă să ne spună ceva...
Bună ziua.
Ce mai faci?
Am fost bolnavă, poate ai auzit. Dar acum mi-e mai bine.
Am stat cu Albert şi Celie.
Ei au avut grijă de mine.
Locul ăsta îmi stârneşte amintirile.
Stăteam acolo şi te priveam.
Erai cel mai bun predicator din lume.
Îţi ridicai vocea, apoi o coborai mult, în timpul unei fraze.
Cum arătai în costumul albastru, cum îţi făceau fetele ochi dulci...
Era ceva de văzut.
Ne zâmbeai şi spuneai:
"Doamnelor, cu voia dv., Dumnezeu încearcă să vă spună ceva."
Şi apoi cântam până nu mai puteam.
E în regulă...
Ştiu că nu ai ce să-mi mai spui, fiindcă lucrurile s-au schimbat mult.
Am venit doar să te salut.
Shug vrea să se întoarcă la Memphis. O să plec şi eu cu ea.
E singura mea şansa să scap din închisoarea conaşului.
Ce faci?
Nimic.
- Eu parcă n-aş zice... - Albert!
Vino să te aşezi pe geamantan. Albert!
Shug, mă bucur să te văd!
Mă bucur să vă văd!
La drum!
Ai ceva să-mi spui, dra Celie?
Ce e? Ţi-ai înghiţit limba? Nu-ţi fie frică, spune!
O să-mi fie dor de tine.
- Şi mie de tine, dra Celie. - Şi mie de tine, iubito.
Hai! Să mergem!
Shug, să-mi scrii! Să faci treabă bună la Chicago!
Fir-ar să fie...
lubitule, stai să te văd!
Uită-te la tine ce dulce eşti!
- Vreau să mă duc la ei. Vii cu mine? - Millie, lasa oamenii în pace!
Haide, vreau să-i salut. Nu sunt scumpi?
- Bună ziua, dle primar. - Bună ziua.
Uită-te! E cel mai drăguţ copilaş pe care l-am văzut vreodată.
Îmi dai puţin zahăr?
- Eşti atât de dulce! - Mulţumeşte, Andy!
Dra Millie vorbeşte mereu despre negri.
Ai nişte copii foarte curaţi.
Vrei să lucrezi pentru mine? Să fii menajera?
Nu, la naiba!
- Ce ai spus? - Nu, la naiba!
Ce a spus?
Nu poţi să pui benzină aia mai repede?
Fato, ce i-ai spus domnişoarei Millie?
Am spus: "Nu..."
Nu, dra Sofia!
Nu-mi vine să cred că ai făcut asta.
La-mi copiii de aici.
La copiii de aici! Du-i acasă!
- Du copiii de aici! - Cioară, cine te crezi?
Nu pune mâna pe mine! Lasă-mă în pace!
Ce crezi că faci aici, cioară?
Cine te crezi, cioara umflată?
Doamne, ajutor! Ajută-mă, şerifule!
1930, TOAMNA
- Salutări, dle primar! - Salut!
- Ce mai faceţi? - Bine, mulţumesc.
- Ce mai face doamna? - Foarte bine.
La să vedem ce avem aici...
Conduc!
Ai grijă!
Uite! Conduc!
Nu e distractiv?
Crăciun fericit!
Doamne, după mulţi ani, i-au dat drumul Sofiei dintr-o puşcărie,
doar ca s-o închidă în alta.
Până la urmă, a ajuns menajera drei Millie.
Primarul i-a cumpărat drei Millie o maşina nouă,
iar ea a rugat-o pe Sofia s-o înveţe să conducă.
Biata Sofia... A rămas lângă dra Millie toată viaţa.
- Am trecut de magazin. - Trece-o în marşarier, dra Millie.
Am înţeles, în marşarier. Aşa, ia să vedem...
- A fost amuzant, nu? - Da, doamnă, cred că da...
Să facem cumpărături!
Sofia, îmi trebuie mere, stafide, scorţişoara, coacăze,
lămâi, biscuiţi, zahăr nerafinat, portocale, nucşoara, faină, sare,
piper, cuişoare, ouă şi bomboane pentru copii.
Ce mai faceţi, dra Millie?
Ce faceţi, dle Hamilton? Mă bucur să vă văd.
- Vă urez un Crăciun fericit! - Mulţumim, la fel.
Mulţumesc. Aş vrea să strângem bani pentru bieţii copii de culoare.
Anul ăsta e cam târziu, voiam să discut cu proprietarii de magazine...
Am putea strânge câte ceva la anul, să aibă şi ei jucării şi nişte haine.
Am început să iau lecţii de condus. M-aţi văzut?
Sofia e un profesor excelent. Ea mă învaţă să conduc.
Dle Hamilton, v-aţi gândit vreodată să ajungeţi pe Marte?
Mă întreb cum e pe planeta aia. L se spune planeta roşie.
Credeţi că e roşie?
- Ce mai faceţi? - Bună ziua, doamnă.
Bună!
Ce mai faceţi, dle Peters?
- Uitaţi-vă cum conduc! - Da, doamnă.
Sofia, mâine te duc acasă cu maşina.
Ai auzit, Sofia? Te duc acasă cu maşina.
- Acasă? - Da.
Nu ţi-ai văzut copiii de ceva vreme, nu?
Nu i-am mai văzut de vreo opt ani.
Ce păcat!
Mâine e Crăciunul şi poţi să stai cu ei toată ziua. Toată ziua!
O să mă întorc singura cu maşina.
Mulţumesc.
Ea e mama voastră.
Ea e!
Duceţi-vă!
Bună, eu sunt Emma. Îmi pare bine de cunoştinţa!
S-a întors Sofia!
- Sofia! Vin să te iau pe la cinci. - Da, doamnă.
Hai!
Dra Sofia, bine aţi venit acasă!
Dra Sofia, ce bine că v-aţi întors acasă!
Amin!
E aşa de bine!
Mama, de ce plângi?
- Pentru că nu va mai cunosc. - Ba da, sigur...
Pot s-o fac. Bag în marşarier şi o fac să meargă cum trebuie! Hai!
Nu poate s-o scoată din marşarier.
Dra Millie!
Staţi, dra Millie!
- Da-ţi haina jos! - Da...
Sofia, ajutor! Pleacă de aici!
Nu te apropia de mine! Nu mă atinge!
- Nu ştiţi cine sunt? - Ba da, doamnă, nu vă fie frică.
- Am fost mereu bună cu voi. - Ştim, doamnă.
- Sofia! - Liniştiţi-vă, dra Millie.
Sunt dra Millie, soţia primarului. Am fost mereu bună cu voi.
Mereu mi-am făcut timp pentru cei de culoare.
Dra Millie, ce s-a întâmplat?
Băieţii ăştia au încercat să mă atace.
Ba deloc!
De ce m-ai lăsat singură atâta timp?
Ce o să fac cu maşina?
O să vă ducă Jack acasă. Va duce el cu maşina.
Nu pot merge în maşina cu un bărbat negru, străin.
O trimit şi pe sora mea Odessa. Aşa o să stau mai mult cu copiii mei.
Nici pe ea n-o cunosc.
La revedere!
1936, PRlMĂVARA
Shug!
Shug...
Chestia naibii!
Vin, Shug! E iubita mea!
Shug!
Albert!
Bună, Shug!
Dra Celie, am auzit atâtea despre dv. Parcă am fi vechi prieteni.
El e Grady.
E soţul meu.
Am mers toată noaptea.
N-aveam unde să oprim. Dar am ajuns! Voi ce faceţi?
Bine... dar suntem răciţi.
Da...
Ăsta e cadoul meu de nuntă. E nou-nouţă.
Cât stau aici, Albert, vreau să înveţi să conduci,
pentru ca Grady conduce ca un nebun. Credeam că o să ne oprească poliţia.
Suntem două femei măritate, acum. Măritate şi înfometate.
Ce avem de mâncare?
Grady, am avut parte de tot ce e mai bun.
- Aşa e. - Da... Tot ce e mai bun.
Tu ai avut-o în felul tău, eu în al meu.
Dar amândoi am avut-o.
Am avut-o...
Să bem pentru că am avut-o pe Shug!
Să-mi ridic poşta. Îmi trimit unii un contract din Memphis.
Poate ar trebui să-l aştepţi pe conaşul.
Celie, dacă e să stau după Albert, aştept până la Crăciun.
Acum sunt măritată.
Am spus că acum sunt măritată.
Să toastăm pentru cineva! Pentru tot răul... şi toată dragostea.
- Îmi placi, băiete! - Şi tu îmi placi.
- Dra Celie, vino sus cu mine. - Nu pot. Trebuie să umplu curcanul.
Dnei Celie Harris Johnson
Nettie Harris Misiunea manăstirii Tahota, Africa
"18 aprilie 1935...
Draga Celie,
ştiu că mă crezi moartă, dar nu e aşa.
Ţi-am scris de-a lungul anilor,
dar Albert a zis că n-o să mai auzi de mine.
Cum n-am primit veşti de la tine atâta timp, poate că a avut dreptate.
Acum îţi scriu doar de Crăciun şi de Paşte,
sperând ca scrisorile mele se vor rătăci printre celelalte felicitări
sau ca lui Albert i se va face milă de noi.
Am atâtea să-ţi spun, că nu ştiu de unde să încep
şi, oricum, probabil că nu vei primi nici scrisoarea asta.
Sunt sigură că Albert a rămas singurul care ia scrisorile din cutie.
Dar, chiar dacă nu vei citi asta, tot vreau să ştii ceva...
Te iubesc şi n-am murit.
Pe doamnă pe care ai întâlnit-o în oraş o cheamă Corrine,
iar pe soţul ei, Samuel.
Sunt oameni foarte credincioşi şi buni cu mine.
Când s-au căsătorit, singura lor durere era că nu puteau avea copii,
dar acum spun...
... spun că Dumnezeu li i-a trimis...
... pe Olivia şi pe Adam.
Da, copiii pe care li i-a trimis Dumnezeu sunt copiii tăi
şi au fost crescuţi cu multă dragoste.
Lar Domnul m-a trimis să-i veghez şi să-i apăr,
să îi răsfăţ cu toată dragostea mea pentru tine.
E un miracol, nu? Nu mă îndoiesc că ţi-e greu să crezi asta.
Olivia şi Adam sunt lângă mine.
Creştem împreuna, ca o familie.
Sora ta care te iubeşte, Nettie."
Am doi copii
şi amândoi trăiesc.
Ai auzit, Shug?
Olivia şi Adam...
Şi trăiesc!
O iubesc la fel de mult ca tine, ba poate chiar mai mult.
Ştiu. Lubesc femeia...
M-am săturat de pisica asta.
- Trebuie să se întoarcă. - Te-ai prostit? E la crâşma.
Nu seamănă deloc cu mine! Să-l ia naiba!
Celie... Celie...
Sunt atât de multe! Ce facem?
Mergem la mine în cameră şi le ordonam după data poştei.
"Draga Celie, mă aflu în Africa
pentru ca una dintre misionarele care îi ajutau pe Corrine şi Samuel
cu copiii şi pregătirea şcolii
s-a măritat, iar eu i-am luat locul."
Ţi-am scris scrisori de pe vapor aproape zilnic.
Prima oară când am văzut ţărmul Africii,
ceva m-a izbit în suflet, Celie, ca un clopot uriaş,
iar eu am vibrat.
A trecut mult de când n-am mai avut timp să-ţi scriu,
dar, mereu, orice aş face, mă gândesc la ce să-ţi scriu.
Celie, adu-mi ceva rece de băut!
Olinka e la patru zile de mers prin pădure din port.
Ştii ce e jungla? Peste tot copaci şi iar copaci...
Şi sunt atât de mari, de parcă ar fi fost construiţi acolo.
Şi liane, animale şi multe zgomote care te fac să te întrebi
ce te pândeşte de dincolo de umbra fiecărui tufiş.
Ne trezim la cinci pentru un mic dejun cu mei, terci şi fructe,
apoi mergem la şcoala.
Le predăm copiilor engleza, citirea, scrierea, istoria, geografia,
aritmetica şi povestirile biblice.
Copiii mai mari sunt obişnuiţi cu şcoala de la misiune,
dar cei mici, nu.
Uneori, mamele lor îi târăsc până aici. Ei zbiară şi dau din picioare.
Sunt numai băieţi, Olivia e singura fată.
E o micuţa africană, o cheamă Tashi, care se joacă cu Olivia după ore.
"De ce nu merge şi Tashi la şcoala?", m-a întrebat.
L-am spus că cei din Olinka nu cred că fetele au nevoie de educaţie.
Mi-a răspuns într-o clipită că sunt că albii de acasă,
care nu vor că negrii să înveţe.
E isteaţa foc, Celie!
Când Tashi scapa de treburile pe care i le da mamă ei,
se ascunde cu Olivia în coliba mea.
Pentru Olivia, Tashi reprezintă toată Africa.
Tot ce învaţa îi spune şi lui Tashi. Nu ţi se pare cunoscut?
La început a fost un zgomot slab de activitate în pădure,
un fel de murmur încet.
Apoi s-au auzit tăietorii de lemne şi s-a simţit mirosul.
În unele zile se simţea fumul.
Acum, după două luni în care eu, copiii şi Corrine am fost bolnavi
nu auzim decât zgomotul tăietorilor şi în fiecare zi miroase a fum.
Azi după-amiază, unul dintre copii a strigat când a intrat în clasa:
"Se apropie drumul!"
Draga Celie, albii construiesc un drum
care, acum nouă luni, a ajuns la câmpurile de tapioca.
A doua zi după ce drumul era terminat, din perspectiva celor de aici,
am descoperit că muncitorii s-au întors la treabă.
Primiseră instrucţiuni să continue drumul încă 45 km,
pe aceeaşi direcţie,
străpungând satul Olinka.
Constructorii nu s-au îndepărtat deloc de la planul şefului lor.
Toate căsuţele aflate în calea lor au fost dărâmate.
Celie, biserica noastră, şcoala şi coliba mea
au fost doborâte în câteva ore.
Dar ce e mai trist acum urmează.
Blânda Corrine a murit de febră şi inimă rea
şi am îngropat-o după datina din Olinka.
Dar, Celie, dulcea mea soră iubită, o să ne întoarcem acasă,
dacă aranjam ceva cu serviciul de imigrare din SUA,
pentru că nu se ştie dacă suntem africani, americani sau misionari.
Roagă-te pentru noi, Celie, şi aşteaptă-mă să vin la apus.
Ce te-a apucat? Te strig de o oră!
Treci să mă bărbiereşti şi nu mă face să aştept!
Stâng, drept, stâng, drept...
- Unde e Celie? - Acasă.
Îl bărbiereşte pe conaşu'.
Ce ai? Ai febră? N-am ieşit afară ca să tândăleşti o zi cu bărbieritul.
Şi mişcă-ţi fundul ăla mai repede!
Ce faci azi?
Pe măsură ce trec anii, parcă eşti tot mai înceata şi mai proastă.
Nu te-am văzut niciodată aşa de împiedicata.
Celie, încă n-ai terminat de ascuţit briciul ăla?
Treci încoace şi fă ce ai de făcut. Treci aici!
Bine...
Lasă capul pe spate!
Dacă mă tai, îţi rup urechile, Celie.
Aş zice ca lama nu e bine ascuţita, dra Celie.
Femei blestemate!
- Cum te mai simţi, dra Sofia? - Sunt ameţită.
Nu te bucuri că eşti acasă?
Poate...
Bunicule, eu m-am săturat. Nu îmi mai e foame.
- A venit vremea să-ţi spun. - Ce?
Trebuie să plecăm.
Sunteţi nişte oameni foarte buni, asta e adevărul...
- Dar e timpul să plecăm acasă. - Celie vine cu noi.
Poftim?
- Celie vine la Memphis cu noi. - Peste cadavrul meu!
Eşti sigur că asta vrei?
Ce te-a apucat?
Eşti o jigodie nenorocită, asta e tot.
E timpul să scap de tine şi să ajung în Paradis.
Lar cadavrul tău e preşul de la intrare de care am nevoie.
- Nu poţi vorbi aşa fiului meu! - Fiul tău...
Dacă nu era băiatul tău, poate ajungea om de treabă.
- Ce spui? - Mi-ai luat-o pe sora mea.
Ştiai că era singurul om care mă iubea.
Dar Nettie şi copiii mei se întorc acasă.
Şi, când ne vom strânge toţi, o să-ţi facem fundul arşice.
Nettie şi copiii tăi? Femeie, ai luat-o razna!
Am copii.
Copiii mei trăiesc în Africa.
În Africa!
Învaţa alte limbi, au parte de aer curat şi de multă mişcare.
Şi o să fie nişte oameni mai buni
decât proştii ăştia pe care nici n-ai încercat să-i educi.
- Stai puţin! - Nu stau deloc, Harpo!
Dacă nu încercai s-o domini pe Sofia, nu ajungea pe mâna albilor.
- Asta e o minciună! - Cu puţin adevăr în ea.
Sunteţi nişte copii răzgâiaţi. Asta sunteţi cu toţii!
Mi-aţi făcut viaţa un iad.
Normal, nici tatăl vostru nu e decât un rahat de cal!
Gura! Nu ştii că aduce ghinion ca femeia să râdă de bărbat?
Doamne, moartă s-a trezit!
Am avut atâta ghinion, că pot să râd cât mi-a mai rămas de trăit.
În puşcăria aia aproape am putrezit.
Ştiu cum e, dra Celie, când vrei să te duci undeva şi nu poţi.
Ştiu cum e să vrei să cânţi şi să fii batuta să taci.
Vă mulţumesc, dra Celie, pentru tot ce aţi făcut pentru mine.
Ţin minte când eram în magazin cu dra Millie.
Eram tare tristă, mă simţeam rău de tot...
Şi, când v-am văzut, mi-am dat seama că există Dumnezeu.
Dumnezeu exista şi într-o zi trebuia să ajung acasă.
Nu-ţi dau nici un bănuţ de la mine!
- N-o să vezi un sfânt! - Ţi-am cerut eu ceva vreodată?
Ţi-am cerut eu vreodată ceva? Niciodată, nimic!
Nici măcar să ne căsătorim. Nu ţi-am cerut niciodată nimic!
Sofia s-a întors acasă. Lucrurile o să se schimbe şi pe aici.
Eu plec cu Shug.
Unde pleci?
Mă duc cu dra Celie şi cu Shug. O să cânt şi eu.
E prea multă gălăgie în casa asta. Dă-mi mazărea!
- Ascultă, Chiţaila! - Nu mă cheamă Chitaila.
- Ce? - Mă cheamă Mary Agnes!
- Mary şi mai cum? - Mary Agnes.
- Eu credeam că te cheamă Chitaila. - Şi cui crezi că îi pasa de asta?
Băiete, o s-o laşi pe neisprăvita asta nepieptănata să te spurce aşa?
Stai în capul propriei tale mese, dar te porţi ca un chelner.
Taci, bătrân prost! Mereu te bagi în treburile altora.
Sofia s-a întors acasă. Mai ţine-ţi gura!
O să se întoarcă ea.
Shug are talent şi poate să cânte,
ştie să deschidă gura şi poate să stea de vorbă cu oricine.
Ea iese în faţa şi lumea o vede. Dar tu ce ai?
Eşti urâta, slăbănoaga, ciudată şi ţi-e frică să deschizi gura.
- Meriţi doar să fii sluga lui Shug. - Nu, Albert!
Să-i duci oliţa şi să-i faci mâncare. Nici măcar nu eşti o bucătăreasă bună.
E mult mai bună decât prima ta nevastă.
Şi casa n-a mai fost curăţată ca lumea de când mi-a murit prima nevastă.
Nimeni nu e nebun, să te ia de nevastă. Ce o să faci?
O să te angajezi la o fermă? Sau o să lucrezi la calea ferată?
Poate o să faci curat în vagoane!
Au mai venit scrisori?
Poate că da, poate că nu...
Cine ştie?
- Celie, nu! - Te blestem!
Până nu-ţi repari greşelile faţa de mine, planurile tale nu vor da roade.
Nu face asta, dra Celie! Să nu treci prin ce-am trecut eu.
Dra Celie, să mergem la maşina!
Nu merită!
Cine te crezi? Nu poţi blestema pe nimeni.
Uită-te la tine! Eşti neagră, săraca, urâta şi eşti femeie. Eşti un nimic!
Până nu-ţi repari greşelile faţa de mine,
chiar şi gândurile tale se vor face fărâme.
Mi-a făcut plăcere să vă cunosc. La revedere!
- Mă bucur că m-am întors la timp. - Avem nevoie de stabilitate pe aici.
Ar fi trebuit să te închid şi să-ţi dau drumul doar să munceşti.
Închisoarea pe care mi-ai pregătit-o mie e cea în care vei putrezi tu.
Celie, urca în maşina!
O să-ţi crăp capul!
Tot ce mi-ai făcut mie
o să păţeşti şi tu.
Sunt săracă, sunt neagră şi poate că sunt sunt urâta.
Dar, Dumnezeule, am scăpat!
Am scăpat!
O să te întorci tu! Ce o să faci? O să te întorci!
GRANlTA STATULUl TENNESSEE
Bomboane de ciocolată
1937, TOAMNA
Băiete!
Băiete...
Ce e cu tine?
Casa asta e o ruină.
Lar ai băut.
- Vrei să mănânci, tata? - Nu, mulţumesc.
Am auzit că stai mai mult la crâşma, decât la muncă.
- Se pare că te-am educat greşit. - De ce, tata?
De ce?
Câmpul e plin de buruieni, animalele nu sunt îngrijite, casa e în paragina.
Şi tu ce faci? Nimic!
Stai aici, bei şi îţi distrugi viaţa.
Viaţa mea e deja distrusă. Casa asta e moartă.
Nu mai e Shug, nu mai sunt copiii, nu mai sunt râsete sau viaţa în ea.
- Am rămas doar eu. - În viaţa mea n-am auzit aşa prostii.
Fii atent! Ştiu eu ce-ţi trebuie.
Îţi trebuie o femeie.
O fată care să-ţi cureţe casa, să-ţi calce cămăşile...
- La revedere, tata! - Să facă curat în bucătărie.
- La revedere! - Ascultă ce-ţi spun eu!
La revedere!
Găseşte-ţi o fată tânără! Ascultă ce-ţi spune tatăl tău!
Pune găinile la loc în cuibar, până nu se ouă peste tot.
E vremea să mergem! Hai!
Ştii că nu dansez.
- Mă mişc bine pentru un bătrân. - Da... Hai, e timpul să plecăm!
Am nişte tutun din Tennessee păstrat în whisky.
Ştii că eu nu fumez.
- E timpul să plecăm! - Aşa e, dle Albert. E timpul!
E timpul să plecăm!
Mă bucur să...
Să vă văd din nou împreuna.
- Ar fi bine să-l duci acasă, Harpo. - Se descurcă şi singur.
Se descurcă el...
Doamne, după atâţia ani, cel despre care ştiam că mi-era tata a murit.
Dar Nettie mi-a scris ca adevăratul meu tată fusese linşat.
Mama s-a căsătorit cu celălalt la doi ani după ce tata a murit.
Copiii mei nu-mi erau frate şi soră.
Tata nu era tata.
Eşti soţia lui?
Da, doamnă.
Cum a murit?
Deasupra mea.
Totul e al dv. acum.
Da, dar tot nu înţeleg cum.
Pământul, casa şi magazinul erau ale tatălui dv. adevărat.
Şi el i le-a lăsat mamei dv.
Când ea a murit, v-au rămas dv. şi lui Nettie, sora dv.
Mie mi-a lăsat banii.
Acum scuzaţi-ne, trebuie să prindem trenul.
"La dra Celie" Pantaloni
Nu m-am gândit vreodată că, din toate lucrurile făcute de Celie,
o să port pantaloni.
- Ce zici, Harpo? - Sofia... Frumos nume!
Dra Celie, cum se poate că pantalonii care-i vin Sofiei să-mi vină şi mie?
Harpo, trebuie să-i probezi, dragule,
pentru ca, aşa cum spune şi anunţul, măsura asta e pentru toată lumea.
Du-te, probează-i şi o să vezi!
- Eşti sigură? - Da. Hai, Harpo!
Să tragi bine perdeaua! Nu vreau să vadă Emma tot ce ai tu acolo...
- Nu s-a schimbat deloc. - Nu, e o figură!
Am un material de la Washington. Vreau să-ţi fac nişte pantaloni...
Nu ştiu ce să zic...
- Harpo spune că şi aşa cheltuim mult. - Dra Celie, sunteţi un miracol!
- Unde o să porţi nădragii ăştia? - Nicăieri.
Ştiu că n-o să-i porţi nicăieri. Uite cum arăţi în ei!
Cu cât se schimba mai mult lucrurile, cu atât rămân mai neschimbate.
Zâmbesc când mă gândesc la mine şi la Shug.
Dar tot tânjim după ceva.
În primul rând, Dumnezeu iubeşte admiraţia.
- Adică Dumnezeu e trufaş? - Nu trufaş!
Doar că vrea să împartă cu toţi frumuseţea.
Cred că Dumnezeu s-ar supăra foc
dacă ai trece pe lângă culoarea purpurie de pe câmp
şi n-ai observa-o.
Adică trebuie să iubeşti tot, aşa cum scrie în Biblie?
Da, Celie, orice lucru vrea să fie iubit.
Când noi cântam şi dansăm, nu încercam decât să fim iubite.
Uită-te la copacii ăia!
Ai remarcat cum fac orice facem şi noi ca să-ţi atragă atenţia?
Doar că nu merg...
Dra Celie, am chef să cânt!
Cu toţii am fost fii risipitori, într-un moment sau altul.
Dar vă spun, copii, Domnul vă poate aduce acasă!
Şi vă poate aduce pe calea adevărului.
Vă poate ierta păcatele, dacă aveţi încredere în el.
Să cântam "Domnul încearcă să vă spună ceva".
Cântaţi cu toţii "Domnul încearcă să vă spună ceva".
Vezi, tata, şi păcătoşii au suflet...
SERVlClUL DE lMlGRARE Şl NATURALlZARE AL SUA
Drei Celie Harris Johnson
SERVlClUL DE lMlGRARE Şl NATURALlZARE AL SUA
- Aştepţi musafiri? - Nu, s-o fi rătăcit cineva...
Nettie!
Celie!
Nettie!
Celie...
- El e fiul tău Adam. - Mama...
Ţi-a urât bun-venit.
Se bucura să te vadă.
Spune că asta e ziua la care a visat mereu.
Celie, ea e... Vino încoace! Ea e Olivia.
Mama...
Mama mea!
Şi, Celie... Adam are nevastă.
Tashi!
Ea e sora mea Celie.
Traducerea şi redactarea PRO VlDEO
Romanian subtitles conformed by SOFTlTLER
Romanian