Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org
Ne speriem doar când ne gândim.
Când o să auziţi, o să ne credeţi nebune.
Să vedem. Te rog, de la început.
A început discret. O mână sau un picior era în altă poziţie.
După aia, capul era îndreptat în sus, nu în jos.
Într-o zi, era în altă cameră!
Se mişca singură.
Te-ai gândit că are cineva cheie de la casa voastră, că vă face o farsă?
Exact la asta ne-am gândit.
CAZUL "ANNABELLE" - ANUL 1968
Dar n-am găsit dovezi că ar fi intrat cineva.
Şi aţi tras concluzia că păpuşa e posedată?
Camilla a vorbit cu o clarvăzătoare şi am aflat
că o fată de 7 ani pe nume Annabelle Higgins a murit aici.
Se simţea singură şi i-a plăcut păpuşa mea.
Voia doar să ne împrietenim.
Când am auzit, ne-a părut rău de ea.
Suntem asistente medicale, ajutăm oamenii.
Aşa că i-am dat voie să se mute în păpuşă.
- Ce aţi făcut? - Voia să locuiască cu noi, în păpuşă.
- Am fost de acord. - Dar lucrurile s-au înrăutăţit.
V-A FOST DOR DE MINE?
Dumnezeule...
Când ne-am întors acasă, era în hol. Dar o lăsasem în camera de oaspeţi.
V-A FOST DOR DE MINE?
Debbie, stai!
V-A FOST DOR DE MINE?
Suntem de-a dreptul îngrozite.
Nu ştim ce se întâmplă sau ce să facem. Ne puteţi ajuta?
Da, putem.
În primul rând, Annabelle nu există şi nu a existat.
Stafiile nu au aşa o putere.
Cred că avem de-a face cu ceva foarte viclean.
Cu ceva inuman.
Aţi greşit când aţi acceptat păpuşa. Prin ea, spiritul inuman v-a păcălit.
I-aţi permis să vă infesteze viaţa.
Ce e un spirit inuman?
Ceva care n-a fost niciodată pe Pământ în formă umană.
Ceva demonic.
- Deci păpuşa n-a fost posedată? - Nu, a fost folosită ca intermediar.
A fost mutată pentru a da impresia că e posedată.
Spiritele demonice nu posedă lucruri, posedă oameni.
Voia să intre în voi.
Bun, Drew, acum poţi să opreşti.
Aprinde lumina.
CĂUTĂTORII SUPRANATURALULUI
Am rugat Biserica să trimită un preot, să binecuvânteze casa şi pe cei din ea.
Spiritul care bântuia apartamentul nu mai e acolo. Aveţi întrebări?
- Da. - Unde e acum păpuşa?
Într-un loc sigur.
- Da. - Ce sunteţi voi? Cum sunteţi numiţi?
Ni s-a spus demonologi, Vânători de fantome, cercetători paranormali...
Ciudaţi.
Scrântiţi.
Dar preferăm să ni se spună Ed şi Lorraine Warren.
Din anii 1960, Ed şi Lorraine Warren sunt cunoscuţi
drept cei mai renumiţi investigatori paranormali.
Lorraine e clarvăzătoare,
iar Ed e singurul demonolog laic recunoscut de Biserica Catolică.
Printre miile de cazuri din controversata lor carieră,
este şi unul atât de şocant, încât l-au ţinut sub tăcere.
Acest film e bazat pe povestea adevărată a acelui caz.
TRĂIND PRINTRE DEMONI
Am ajuns!
Ai auzit?
- N-aud nimic. - Exact!
- Am ajuns, copii! - Jos din maşină!
Suntem la mama naibii...
Vă bucuraţi? Unde e "da" -ul meu?
- Vă bucuraţi? - Da!
- Eu mă bucur mult! - Hai, Sadie!
Eu vreau să am camera mea!
- Nici vorbă! - Nu-ţi alegi camera!
- Ce? - Ce?
Eu pot să-mi aleg camera? Sau nici aici n-am niciun cuvânt de spus?
După ce întâlneşte primul băiat drăguţ, o să uite de Jersey.
- Grozav. - Sper...
Abia aştept. Hai, Sadie!
Sadie, să mergem!
Vino!
Ce e cu tine? Vino încoace, fată!
Cum vrei tu...
- Atenţie pe unde mergi! - Pardon! Ai grijă, tată.
- Unde pun ăsta? - În sufragerie.
- Andrea, unde sunt clopoţeii mei? - La Nancy.
Mersi. Nancy, mi-ai văzut clopoţeii?
- Ăştia? - Da, mersi.
- Trebuie să-i prinzi! - Nancy, dă-mi-i!
Ce rea eşti!
- Mami, pot să-mi atârn clopoţeii? - Sigur. E un fir afară.
Scumpo, cheam-o pe April înăuntru, se întunecă.
Bine.
April, mami a zis să vii în casă!
Cindy, ia uite ce am găsit!
Unu... doi... trei...
Hai! Nu te uita!
Patru...
Aţi terminat pizza? Nu vreau să se strice.
- Hai! - Mă costă mult să vă hrănesc.
- Şapte, opt, nouă, zece. - Unde să mă ascund?
Cine nu e gata îl iau cu lopata!
Bateţi din palme!
Nu cunoaşteţi casa încă! O să vă loviţi.
Sunt bine!
Mai bateţi o dată!
Ai trişat.
Bate!
Te-am prins!
- Eşti teafără? - Da.
Acum ce-aţi mai stricat?
- N-am vrut. - Dă-te la o parte.
A fost vina lui Christine!
- Doamne... - Vina mea?
- Christine a făcut-o. - Ba tu!
- M-ai împins! - Ai căzut singură!
Nancy, îmi aduci chibriturile, te rog?
- Ce se întâmplă? - Nancy a stricat ceva.
- Ce s-a stricat? - Zidul.
Cred că avem pivniţă sau aşa ceva.
Vreau să văd şi eu. Dă-te la o parte!
Dă-mi chibriturile. Mersi.
- Mami, vreau să văd! - Vezi.
- Şi eu vreau! - Vedeţi toţi.
Dă-te!
Fir-ar...
Roger...
Ce vezi acolo?
Greu de spus.
Un pian vechi şi tot felul de prostii.
Fir-ar...
Rog?
Vino sus!
Nu coborâţi acolo! E plin de păianjeni.
- Liniştiţi-vă. - Nancy, nu e amuzant.
E bine că am mai descoperit un spaţiu. Mai arunc mâine o privire.
- Mă întreb de ce l-au închis. - Nu ştiu.
Gata, la culcare!
- Încă cinci minute! - Nu.
- La culcare, vă rog! - Haideţi!
- Sunt terminat... - Sadie are ceva.
Nu ştiu ce are, n-am putut s-o conving să intre în casă.
- N-o putem lăsa afară. - E-n regulă, am legat-o.
Linişte, Sadie!
Mersi că ai acceptat să ne mutăm. Ştiu că nu ţi-a fost uşor.
- Dar o să fie bine, nu? - Cred că deja e bine.
Da.
Eşti prea obosit ca să "botezăm" casa?
Cine a zis că sunt obosit? Aici nu e nimeni obosit!
Mami?
Bună! Cum aţi dormit?
- Mi-e frig. - Da, e cam rece, nu?
- Am putea lua o casă unde merge buda? - Spune-i tatălui tău.
Şi ieri, în dormitorul meu mirosea a mortăciune.
- Mai miroase? - Nu.
Atunci s-a rezolvat.
Roger?
Sunt aici, iubito.
Bună dimineaţa.
O să ne chinuim să scoatem locul ăsta la lumină!
Da.
Doamne...
- Ce facem cu chestiile astea? - Ar trebui să vedem ce-i cu ele.
- Poate sunt antichităţi valoroase. - Da, sau gunoaie nedorite.
- Acum sunt ale noastre. - Distracţie plăcută!
- Eu mă duc să fac o cafea. - Bine.
Vin imediat, încerc să pornesc boilerul.
Ar fi frumos, e foarte frig în casă.
Da...
Sadie! Vino încoace!
Mami!
Mami, unde e Sadie?
Afară. Sigur i-e foame, du-te şi adu-o înăuntru.
- 'Neaţa, tati. Poţi să ţii asta? - Sigur.
- Sadie! - Mai uşurel!
- Roger? - Da.
Ceasul ăsta s-a oprit la 03:07. La fel şi cel din hol.
Ciudat...
Poate l-am buşit la mutare.
Apropo de buşit, ce mi-ai făcut ieri-noapte?
- Nu ţi-am făcut eu asta! Eu am fost? - Nu ştiu.
Sadie!
April!
April! Ce se întâmplă?
- Ce s-a întâmplat? - Dumnezeule!
Sadie...
MONROE, CONNECTICUT REŞEDINŢA WARREN
Ţinem totul închis aici.
Uită-te pe unde vrei, dar nu atinge nimic.
Extraordinar!
Astea sunt de la cazurile pe care le-aţi investigat?
Da. Tot ce vedeţi aici e fie bântuit, blestemat
sau a fost folosit în diverse ritualuri.
Niciun obiect nu e jucărie.
Nici măcar maimuţa de jucărie. Nu pune mâna pe ea!
Nu e înspăimântător, nu te îngrijorează
să ţii toate astea în casa ta?
Chemăm un preot o dată pe lună să sfinţească încăperea.
Cred că e mai sigur ca obiectele astea să fie aici decât în altă parte.
- E ca şi cum aş lua arme de pe străzi. - De ce nu le incinerezi? Distruge-le!
Aş distruge doar obiectul. Uneori, e mai bine să ţii spiritul în lampă.
Păpuşa "Annabelle" e aici?
Pe aici.
Da.
- Ai spus că e un "intermediar"? - Da.
- Ce înseamnă asta? - Un demon puternic s-a ataşat de ea.
ATENŢIE, NU DESCHIDEŢI!
Când investigaţi cazurile, cum împiedicaţi spiritele să vă posede pe voi?
Ne luăm măsuri de precauţie.
- Dar soţia ta... - Ce e cu ea?
- Părintele Gordon mi-a spus... - Cu ea a fost altceva.
A păţit ce a păţit în timpul unui exorcism.
Care e diferenţa?
Scuză-mă.
Scumpo, ce faci acolo? Vino încoace.
Ştii că n-ai voie, nu-i aşa? Georgiana!
- Ai pus mâna pe ceva? - Nu.
Hai, scumpo.
- Georgiana, o duci sus pe Judy? - Sigur.
N-ai voie să intri aici, mai ştii?
- Da, tati. - Bine.
- Du-te sus. - Hai să-ţi găsim o gustare.
FAMILIA WARREN CONSULTĂRI DEMONOLOGIE
Ce se întâmplă aici?
- Tati, uite! - Eşti foarte frumoasă.
Eşti gata. Du-te şi îmbracă-te pentru cină.
- Aşa merg la cină! - Ba nu mergi aşa!
Poftim.
- Cum a fost? - E posibil să scrie un articol pozitiv.
Un reporter care nu e sceptic! E o schimbare plăcută.
Da.
Nu te mai învinovăţi.
N-are zahăr. Mă întorc imediat.
- Nu e amuzant, Nancy. - Ce?
- Nu mă mai apuca de picior! - Taci, că n-am făcut nimic!
Da, sigur...
Şi nu mai trage vânturi! Pute îngrozitor aici.
Nu da vina pe mine, tu le dai!
- Tati? - Andrea, de ce nu dormi?
- Ce se aude? - E Cindy, iar e somnambulă.
N-am mai văzut-o făcând aşa ceva.
- Mi-ai zis să n-o trezesc când e aşa. - Nu, o băgăm înapoi în pat.
Hai, scumpo...
Hai înapoi în pat.
- E bine. Noapte bună. - Noapte bună.
Iar e somnambulă? N-a mai umblat de mult în somn.
A ajuns în cameră la Andrea. Cred că Andrea s-a speriat.
- Nu e bine. Ce facem? - Nu ştiu.
Iubito, ai altă vânătaie.
Nu te doare?
- Ciudat... - Te rog, du-te la un doctor.
Aşa o să fac. Ai grijă pe drum!
- Te iubesc. - Şi eu pe tine.
Pa! Vă iubesc!
- Cindy, ţi-ai luat pacheţelul? - Da.
Da, aşa e... Mi-e foarte dor de Sadie.
Era cea mai bună prietenă a mea. Şi tu eşti prietenul meu, nu?
Da, hai să ne jucăm!
- Cu cine vorbeşti? - Cu Rory.
- Rory? - Noul meu prieten.
- Vrei să-l vezi? - Da, cum?
Cu asta.
Când se opreşte muzica, o să-l vezi în oglindă, în spatele tău.
- Bine. - Învârte de cheiţă!
Bine.
Bau, mami!
- April, era să fac atac de cord! - Te-am prins!
- Rory nu vrea să mă vadă, deci. - Nu-i nimic.
- Ne jucăm v-aţi ascunselea cu aplaudat? - N-aş vrea, scumpo.
- Te rog! Nimeni nu mă lasă să mă joc. - Bine.
Ai voie să-mi ceri să bat din palme de trei ori.
Unu, doi, trei...
- Mă duc să mă ascund! - Bine.
Patru, cinci, şase, şapte,
opt, nouă, zece!
Bate prima dată!
Fir-ar...
Mai bate o dată!
April...
April!
Ştiu unde te ascunzi!
Bate a treia oară.
Acum te-am prins!
Te aud cum respiri.
April!
Ţi-ai scos legătura de la ochi, am câştigat!
Nici nu te-ai apropiat! Eram în camera lui Christine şi Nancy.
Trebuie să am curse, altfel îmi pierd asigurarea pentru camion.
E jumătate din preţul meu, frate.
Bine, o fac.
Mersi.
- Încotro e cursa? - Spre Florida.
O săptămână dus-întors. Încep mâine.
O să răzbim.
- Da... - Hai la culcare.
Termină, Nancy, nu mai e amuzant!
Încerc să dorm, nu mă mai trage de picioare!
Nancy?
Ce faci?
Christine?
Te simţi bine?
Nu vezi?
Ce să văd?
- E cineva în spatele uşii! - Ce?
Stă cineva în spatele uşii!
Eu nu văd pe nimeni.
Se uită drept la noi!
- Nancy, nu! - Uite! Uite...
Nu e nimeni aici. Vezi?
- Iar pute... - Dumnezeule!
Stă chiar în spatele tău!
Christine? Christine!
Doamne, nu vrea să se...
- Christine! - Nu!
- Ce e? Ce s-a întâmplat! - Mai era cineva în cameră!
- Unde? - Lângă uşă! În spatele uşii.
- Scumpo, nu e nimic aici. - Mai era cineva aici!
Dormeam şi am simţit că m-a apucat cineva de picioare.
Am crezut că a fost Nancy.
Scumpo, sunt sigur că ai visat urât.
Nu! A vorbit cu mine!
Mi-a spus
că vrea ca familia mea să moară.
Domnu/e Winston!
Winston! Winston!
Stai în spatele lui.
- Unde pleci? - Mă duc la magazin după câteva chestii.
- De ce mai încerci? - Ce vrei să spui?
Ai putut vreodată, în 15 ani, să mă minţi?
M-a sunat părintele Gordon. Are un caz pentru noi.
I-am spus că mă duc să verific. Singur, Lorraine.
Vin şi eu cu tine.
- Ştiu că te temi că se va repeta. - Da, foarte tare!
Poate e timpul să facem o pauză. Să scriem cartea aia.
- Mai ştii ce mi-ai zis în noaptea nunţii? - "Hai s-o mai facem o dată"?
După aia.
Ai spus că Dumnezeu nu ne-a adus împreună degeaba.
Şi sunt sigură că motivul nu a fost să scriem o carte.
Mă duc să mă îmbrac.
Am izolat problemele din pod. Vă rog să ascultaţi puţin acum.
Doamne, asta e!
Mai fă o dată, Ed.
Acum e doar greutatea mea. Dar când curge apa prin conductă
şi intră vântul prin fereastra spartă,
scândurile se freacă una de alta.
Aţi auzit zgomotul în toată casa pentru că ţevile duc la calorifere.
- Deci casa nu e bântuită? - Nu, rareori sunt bântuite.
De obicei există explicaţii raţionale pentru ce se întâmplă.
DOUĂ PE ZI PENTRU DEFICIENŢĂ DE FIER
Fetelor, a trecut ora voastră de culcare!
Cine e acolo?
Indiferent cine eşti, să ştii că te încui acolo!
Ajutor! Andrea! Ajutor!
Vrei să ne jucăm de-a v-aţi ascunselea cu aplaudat?
Cindy?
Bun...
Hai cu mine.
Hai. Aşa...
Poţi dormi cu mine azi, da?
Aşa...
- Andrea? - Ajutor!
- Cine e aici? - Andrea!
- Aici!
Ajutor, tati! Ajut-o pe Andrea!
- Cine e acolo? - Andrea!
Ce s-a întâmplat?
Îmi spune cineva odată ce se întâmplă aici?
Frica este sentimentul de agitaţie şi anxietate
datorat prezenţei sau iminenţei unui pericol.
Stafiile, spiritele sau entităţile malefice se hrănesc cu ea.
Iată-l, spre exemplu, pe Maurice, un fermier canadian cu trei clase
care, după ce a fost posedat, vorbea latina ca nimeni altul.
Uneori, invers.
Fusese abuzat de tatăl lui, care îl şi torturase în mod repetat.
Un spirit întunecat şi-a găsit sălaş în el.
Puteţi vedea că plânge cu lacrimi de sânge.
Şi, din senin, pe corp a început să-i apară o cruce cu susul în jos.
Drew, poţi aprinde lumina.
- Aţi făcut personal exorcizarea? - Nu am voie, dar am asistat la multe.
Exorcizările pot fi foarte periculoase,
nu doar pentru victimă, ci şi pentru toţi cei prezenţi.
- Ce a făcut Maurice? - A încercat să-şi omoare soţia,
dar a împuşcat-o în braţ şi apoi s-a sinucis.
Maurice a avut o viaţă grea, nu prea avea pentru ce să trăiască
şi nici măcar un exorcist nu l-a putut salva.
Ceea ce ne aduce la cele trei stadii ale activităţii demonice:
infestarea, oprimarea şi posedarea.
Infestarea se referă la şoapte, paşi, senzaţia unei prezenţe străine
şi se transformă, treptat, în oprimare, al doilea stadiu.
În acesta, victima, de obicei persoana cea mai vulnerabilă psihologic,
este ţinta specifică a unei forţe externe.
Aceasta o îngenunchează, o face să clacheze.
Şi când reuşeşte să o slăbească, intră în al treilea stadiu, posedarea.
- Bună, Ed. Lorraine... - Da.
A venit cineva să vorbească cu voi.
- Mulţumim, Drew. - Cum te putem ajuta?
Se întâmplă ceva groaznic în casa mea, puteţi veni să vedeţi?
S-a făcut cam târziu...
- Trebuie să ne întoarcem acasă. - Nu înţelegeţi!
Ba înţelegem. De regulă, există explicaţii...
Am cinci fete şi sunt speriate de moarte.
Mă tem că chestia asta vrea să ne facă rău.
Şi voi aveţi o fetiţă. N-aţi face orice s-o protejaţi? Vă rog!
Vă rog, puteţi veni să aruncaţi o privire?
Sigur că da. Venim.
Hai, Jan, deschide!
Jan, ce ai păţit?
Ţi s-a înnegrit vârful capului.
Aranjaţi puţin. Mersi.
Nu te prosti, e o perucă.
- Bună. - Bună, mulţumim că aţi venit!
- Eu sunt Roger. - Lorraine.
Ne bucurăm de cunoştinţă, Roger. Sunt Ed Warren.
- Mulţumim că aţi venit. - Poftiţi.
Mulţumesc.
Ia te uită... Cine sunt domnişoarele acestea frumoase?
Andrea, fiica mea cea mare, Nancy, Cindy, Christine
şi April.
Ei sunt domnul şi doamna Warren.
Acum dormim cu toţii aici, la parter.
Fetele se simt mai în siguranţă şi e mai cald.
Mereu dau căldura mai tare, dar tot îngheţăm în casă.
Nu e o problemă la boiler. Sau nu-mi dau eu seama.
În ultimul timp e tot mai rău.
E un miros oribil de carne putredă care se mişcă de colo-colo prin casă.
Ce e?
Mirosul de putreziciune poate indica un tip de activitate demonică.
Dumnezeule!
Aia e pusă ca să nu se trântească uşa.
Altfel se trânteşte toată noaptea.
- În serii de trei? - Da.
Şi se opreşte în zori?
Uneori, este o insultă adusă Treimii,
Tatăl, Fiul şi Sfântul Duh.
Mai e ciudat şi că vin tot felul de păsări
care se dau cu capul de casă şi îşi frâng gâtul.
- Serios? - Şi ceasurile se opresc la ora 03:07.
- Toate? - Absolut toate.
Pe astea le agăţasem lângă scară.
Ceva le tot dădea jos, aşa că nu le-am mai atârnat.
Ăsta e dulapul de care v-am spus.
Era aici când ne-am mutat.
Şi mai sunt o grămadă de chestii în pivniţă.
Arată-mi pivniţa.
Uite ce m-a obligat să fac!
Vezi ceva aici, iubito?
Aici s-a întâmplat ceva groaznic, Ed.
Vânătăile alea sunt de la ceva întâmplat aici?
Am o deficienţă de fier.
Când s-au întâmplat toate astea, de ce nu v-aţi mutat?
Unde să ne mutăm?
Am investit toţi banii în casa asta şi a trebuit să facem şi reparaţii.
Nu ştiu cine ar găzdui pe termen nelimitat o familie de şapte oameni.
- De aceea v-am căutat. - Ne bucurăm că ne-aţi găsit.
Să începem.
Mă numesc Ed Warren. Este 1 noiembrie 1971.
Discut cu Carolyn Perron
care, împreună cu familia ei, s-a confruntat cu forţe supranaturale.
Spuneţi.
- De unde să încep? - Începe cu prima întâmplare.
Cred că a fost treaba cu ceasurile...
- Mami şi tati mi-au spus că ai un prieten. - Îl cheamă Rory. Şi el stă aici.
- Dar e tot timpul trist. - De ce?
Nu vrea să-mi spună, dar cred că a păţit ceva rău.
Te superi dacă încerc să-l văd şi eu pe Rory?
Bună.
Ce e?
Am cumpărat-o la licitaţie de la bancă, deci nu ştim cine a locuit aici.
Casa voastră, credem noi, are nevoie de o purificare.
- O exorcizare. - Cum, o exorcizare?
- Credeam că asta li se face oamenilor. - Nu numai.
- Trebuie să plecăm de aici. - Mă tem că nu va ajuta.
Lorraine a văzut ceva... Spune, iubito.
Am văzut entitatea malefică care vă bântuie casa şi pământul.
Prima oară am văzut-o când am intrat pe uşă.
Era agăţată în spatele vostru.
Şi apoi am văzut-o cu fetele, când am intrat în sufragerie.
Nu contează unde mergeţi,
această entitate s-a agăţat de familia voastră
şi se hrăneşte din voi.
Chiar şi dacă plecăm?
Uneori, când eşti bântuit, parcă ai fi călcat pe o gumă. O iei cu tine.
Aveţi multe spirite în casă,
dar acela mă îngrijorează cel mai mult, pentru că e atât de plin de ură.
Ce putem face? Putem chema un preot?
Aş vrea să fie aşa uşor.
Exorcismul e o procedură arhaică. Necesită ani de experienţă.
Şi chiar şi atunci, am văzut că se pot întâmpla lucruri groaznice.
Dar înainte să ajungem acolo, Biserica trebuie să-şi dea acordul.
Trebuie să investigăm, să adunăm şi să le furnizăm dovezi
şi asta e partea mai grea.
Copiii voştri au fost botezaţi?
Nu, nu i-am botezat. Nu prea suntem bisericoşi.
Mai gândiţi-vă. Prezenţa noastră poate înrăutăţi situaţia.
- De ce? - Pentru că suntem o ameninţare.
Şi entitatea cu care vă confruntaţi n-o să ne placă.
Până acum n-a făcut nimic violent şi ăsta e un semn bun.
Ne vom ruga omul să afle ce poate despre casă,
ca să ştim cu ce ne confruntăm.
- Judy, ce faci acolo? - Ţi-am luat un cadou.
Eu şi buni am luat astea la vânzarea de caritate a bisericii.
Unul pentru tine, unul pentru mine.
În al meu, buni a pus o poză cu tine şi tati.
Buni a spus că aşa vom fi mereu împreună.
Voi cu mine şi eu cu voi.
Mi-e dor de tine şi de tati...
- Iubito! - Da.
E incredibil, vocea lui Carolyn nu s-a înregistrat.
- Cum adică? - Ascultă.
Mă numesc Ed Warren. Este 1 noiembrie 1971.
Discut cu Carolyn Perron
care, împreună cu familia ei, s-a confruntat cu forţe supranaturale.
Spuneţi.
De la prima întâmplare.
Nimic. În toată discuţia.
- Ai găsit ceva? - Multe.
Nu mă mir că trec prin ce trec.
Asta e ferma iniţială.
A fost construită în 1863 de un anume Jedson Sherman,
căsătorit cu o femeie pe nume Bathsheba.
Bathsheba era rudă cu Mary Towne Estye,
una din femeile acuzate şi spânzurate pentru vrăjitorie la Salem.
După ce Bathsheba s-a măritat cu Jedson, au avut un copil.
Când copilul avea şapte zile,
Jedson a prins-o sacrificându-l în faţa şemineului.
Ea a fugit la Copacul acela, s-a urcat în el,
şi-a proclamat iubirea faţă de Satan,
a blestemat pe oricine încearcă să-i ia pământul şi s-a spânzurat.
A fost declarată moartă la ora 03:07.
- Asta explică unele lucruri... - La fel şi asta.
Ea e dna Walker, care a stat acolo în anii '30.
Avea un fiu pe nume Rory, care a dispărut în pădure.
După care ea s-a spânzurat în pivniţă. Şi asta nu e tot.
De atunci, terenul fermei, de 80 ha, a fost împărţit şi vândut.
S-a mai înecat un băiat într-un iaz aici. Locuia în zona asta.
Şi o cameristă dintr-o casă din împrejurimi s-a sinucis.
Oameni care i-au luat pământul...
Discut cu Carolyn Perron
care, împreună cu familia ei, s-a confruntat cu forţe supranaturale.
Spuneţi.
De la prima întâmplare.
Uite-l şi pe Brad.
- Ai ajuns uşor? - Da.
Drew, el e agentul Brad.
- Brad Hamilton, poliţia Rhode Island. - Bucuros de cunoştinţă.
- Deci tu eşti norocosul poliţist nou? - Cred că da.
- Ştii că nu poţi împuşca fantome, da? - Nu te lua de el.
Ajutaţi-mă să descarc echipamentul.
Ia tu astea.
Bună, Roger.
Când termini aici, du-te sus, Drew.
Sigur.
- Ce are maşina? - Dar ce nu are?
- Are nevoie de un carburator nou. - Da?
Am amânat reparaţiile la ea pentru o vreme.
Brad, dă-mi un termostat, te rog.
Ce face asta?
Când scade brusc temperatura, termostatul declanşează camera.
- Chiar aţi surprins chestii pe film? - Asta e şi ideea.
- De ce o puneţi aici? - Aici s-a sinucis vrăjitoarea.
S-a spânzurat de creanga de deasupra capului tău.
Cum a putut o mamă să-şi omoare copilul?
Nu-l privea ca pe copilul ei.
Şi-a folosit doar darul dat de Dumnezeu pentru a-L scuipa în ochi.
Vrăjitoarele cred că asta le ridică în ochii lui Satan.
- Frumoasă zi la plajă, nu? - De unde ai ştiut?
E un dar, e ca şi cum aş privi printr-o perdea în viaţa altei persoane.
Ziua aia a fost extraordinară. Mergeam de-a lungul coastei.
Nancy ne-a arătat ce frumoasă e priveliştea.
M-am gândit că e o ocazie perfectă pentru o poză.
Urma să luăm viaţa de la capăt. O nouă casă, un nou început.
Niciodată nu i-am văzut pe Roger şi pe fete atât de fericiţi.
Păsărica!
Pe ei îi iubesc cel mai mult pe lume.
Pune mâna pe masă.
Aşa, acum ia-o.
Poftim.
Vezi? Ne arată ce ochiul uman nu poate vedea.
- Interesant, nu? - Da, super.
- Drew, ai pregătit Bolexul pentru Brad? - Da, e poziţionată şi are film.
Ce? Am avut nevoie.
DORMITOR 1
DORMITOR 2 DORMITOR 3
DORMITOR 4
- Avem sunet în toate camerele. - Bine.
- Ce e în sticlă? - Apă sfinţită.
Prezenţa simbolurilor religioase trezeşte reacţii din partea spiritelor necurate.
Le enervează, ca să spun aşa.
O să pun astea prin casă, să văd daca pot agita puţin lucrurile.
Ca atunci când îi arăţi vampirului crucea?
Da, exact.
Doar că eu nu cred în vampiri.
N-am fost eu!
Brad, adu camera.
Bun.
Este ora 09:18 şi coborâm în pivniţă, a cărei uşă s-a deschis de la sine.
Sunt însoţit de Lorraine şi de agentul Brad Hamilton.
Nu aprinde lumina la pivniţă.
Dă-ne un semn că vrei să comunici cu noi!
Iubito, te simţi bine?
Cu siguranţă e ceva aici.
- Închide uşa. Mişcă ceva. - Mi-au îngheţat mâinile.
Hai!
Nu, a plecat... A dispărut.
- Nu recepţionez nimic. - Bine.
Cum spuneam, nu iese mereu când vrem noi.
Poate a înregistrat camera ceva.
Atenţie!
Pentru un sceptic, te-ai cam speriat când s-a trântit uşa.
- Cred că era curent. - Măi să fie...
Eu niciodată n-am făcut aşa când am dat de curent.
Eu cred ce arată ceasul.
Şi e 03:08.
- Dă-mi ochelarii. - Uite, pentru tine.
Le duc pe fete la o îngheţată mai încolo, ce părere ai?
- Vii şi tu, iubito? - Nu, trag un pui de somn.
M-au epuizat nopţile nedormite.
Odihneşte-te, e o idee bună.
- Eu şi Lorraine o să supraveghem pe aici. - Da?
Eu am fugit, schimbul meu începe într-o oră.
De mult n-a mai fost aşa în casa asta... Copiii se simt mai în siguranţă cu voi.
- M-aş putea învăţa aşa. - Cu mine care spăl rufe?
Eşti simpatică. Nu, într-un loc ca ăsta.
Cu aerul ăsta curat de la ţară...
Au o familie foarte frumoasă, nu?
Da, ai văzut cum mi-a adus aia mică, April, clătite?
- Trebuie să-i ajutăm. - Ştiu.
Şi o să încep cu maşina.
Carolyn!
Te simţi bine? Carolyn, deschide uşa!
Carolyn, deschide!
- Te simţi bine? - Sunt bine.
- Ţi-e rău? - Mi-a fost puţin greaţă, atât.
- Mi s-a părut că... - Cred că au venit Roger şi fetele. O clipă.
- Jucăm un joc? - Plictisitor!
Mulţumim, tati!
Haideţi înăuntru.
- M-am gândit că tu eşti. - Sper că nu te superi.
Am găsit piese ieftine la cimitirul de maşini.
- E-n regulă, pare că ştii ce faci. - O să vedem...
Aveţi o casă frumoasă. Eu şi Lorraine ne-am dorit mereu o casă la ţară.
Ţi-o vând pe asta.
Dă-mi o cheie franceză, te rog.
Vă suntem recunoscători că aţi venit.
Trebuie să recunosc că, la început, am fost puţin sceptic.
Dar vreau să vă mulţumesc că ne-aţi venit în ajutor.
Nu-mi pot asuma meritul, lui Lorraine trebuie să-i mulţumeşti.
- Eu n-am vrut să vin. - De ce?
Ce vede, simte sau atinge Lorraine ajută oamenii. Dar ia şi ceva din ea.
Câte puţin de fiecare dată.
Acum vreo două luni, lucram la un caz.
Lorraine a văzut ceva.
Şi a afectat-o groaznic de rău.
Când am ajuns acasă, s-a încuiat în camera noastră,
n-a vorbit, n-a mâncat şi n-a ieşit de acolo opt zile întregi.
Ce a văzut?
Pleacă de aici!
Nu ştiu. Şi n-o întreb.
- Trebuie să-mi mai iau. Vrei şi tu? - Nu, mersi.
Bine...
Uite ce m-a obligat să fac!
Hei!
- Ed? - Uite ce m-a obligat să fac!
Ed!
- Frate, eşti bine? - Brad, ce se întâmplă?
Am văzut pe cineva, o femeie îmbrăcată în cameristă.
Ed, s-a declanşat camera!
- E Cindy, e somnambulă. - Nu, avem nevoie de asta.
- La ce ne trebuie poze cu Cindy? - Nu ea a declanşat camera.
- Cum adică n-a declanşat-o ea? - E cineva cu ea.
Cine?
Cindy!
Vino! Aici eşti în siguranţă.
Mai e cineva acolo cu ea. Mai aud o voce! Poftim, ascultă.
Vino cu mine. Pe aici.
Aici mă ascund eu.
Cindy?
- Unde a dispărut, Ed? - Ferestrele sunt închise.
Ed, unde s-a dus?
Brad, adu-mi lampa cu ultraviolete. Roagă-l pe Drew să ţi-o dea.
Drew, am nevoie de lampa cu ultraviolete.
Uite, asta e. Du-te!
Stinge lumina.
Dă-te la o parte.
Bun...
Aprinde lumina.
Am găsit-o!
Aşa...
- Ai luat-o? - Da.
Acolo se ascunde Rory când se teme.
Iubitule, dă-mi cutiuţa muzicală a lui April.
- Cum se simte Cindy? - Nu-şi aminteşte nimic.
Poftim.
Mulţumesc.
Lorraine!
Nu!
Lorraine! Lorraine!
Ea m-a obligat s-o fac.
Ea m-a obligat s-o fac!
Ea m-a obligat s-o fac...
- Ed! - Lorraine!
Ed!
Ed, ştiu ce-a făcut!
- Gata, te-am găsit. - Ştiu ce a făcut.
Ştiu ce a făcut. A posedat-o pe mamă ca să ucidă copilul.
Ea i-a făcut vânătăile lui Carolyn! Se hrăneşte din ea!
Nancy?
Nancy!
Eşti teafără?
Nancy!
Prinde-o!
Tati, ajută-mă!
Nancy!
- E teafără? - Gata, te-am prins.
Ai filmat?
Da.
Developăm imaginile şi i le trimitem părintelui Gordon,
prietenul nostru din Biserică.
Cred că ne va răspunde repede.
- Roger... - Da?
Eu o să mă întorc cu exorcistul, dar Lorraine...
- Da, înţeleg. - Până atunci, vă păzeşte Drew.
- Ed, îţi mulţumesc pentru tot. - Da.
Mami?
Am luat tot.
Mami?
Judy? Doamne, Dumnezeule!
Judy?
Stai, Lorraine!
- Ce este? - Mamă, eu sunt, Judy e bine?
- Ce? - Poţi să te duci să vezi, te rog?
Mamă, verifică odată!
- Îmi spui şi mie ce se întâmplă? - Judy...
Ce e cu ea?
Ce e?
Slavă Domnului!
Iartă-mă, n-am vrut să te sperii. Îţi explic mai târziu.
- Ce naiba s-a întâmplat? - Am văzut-o pe Judy în apă.
Şi ştiu că a fost un soi de avertisment. Ştiu asta.
Bine...
Hai să plecăm de aici.
- Deci? - Văd că nu glumeaţi.
Aşa e.
- E complicat, copiii nu sunt botezaţi... - Înţeleg.
Nu sunt enoriaşii noştri...
- Totu? i! - Şi...
Aprobarea trebuie să vină direct de la Vatican.
Părinte, n-am mai văzut aşa ceva.
Nici eu...
- Părinte, oamenii ăştia nu mai au timp. - Bine.
O să fac demersurile.
- Mulţumim, părinte. - Mulţumim!
- O să aşteptăm să ne sunaţi. - Bine.
Mami? Tati?
Mami?
Tati?
Buni?
Buni!
Buni, ajutor!
- Judy! - Bunico!
Buni!
Bunico!
Ajută-mă!
- Judy! - Buni!
- Judy, deschide uşa! - Mami!
- Ed, se întâmplă ceva rău. - Ce?
Buni!
- Judy! - Ajutor!
- Judy! Deschide uşa! - Ce e?
- Ce s-a întâmplat? Judy! - La o parte!
Judy, dă-te în spate, scumpo.
- Hai! - Grăbeşte-te!
Ajutor!
Dă-te de lângă uşă, Judy!
Doamne! Eşti teafără?
Era cineva în scaun cu Annabelle!
Poftim?
Totul e bine...
Păpuşa e la locul ei.
Gata, totul e bine.
- Tati! - Tati!
Mami tocmai a plecat cu Christine şi April.
S-a urcat în maşină şi a plecat, nu ştiu de ce.
- Şi mirosea a putred! - N-a zis unde merge.
- Cum adică a plecat? Unde? - Nu ştiu!
Unde mergem, mami?
- Alo? - Sunt Roger. Am probleme cu Carolyn.
Andrea mi-a spus că a plecat cu Christine şi April.
Fetele spun că mirosea a putred.
Posedă mama ca să omoare copilul. Le-a dus înapoi la casă.
Roger, întoarce-te la casă, vin şi eu.
Încuiaţi uşile, închideţi obloanele şi nu daţi telefoane!
Hai!
- Vin şi eu! - Nu, stai cu Judy.
O putem apăra pe Judy doar tăind răul din rădăcină.
- Altfel, se va agăţa iar de noi. - De-aia mă duc.
Crezi că te las singur?
- Nu vreau să te pierd! - N-o să mă pierzi.
Hai să-i punem capăt împreună!
- E încuiat. - Carolyn!
- Roger! - Daţi-vă la o parte!
- Roger! - Ed!
- Carolyn! - Ed!
- Carolyn! - Suntem în beci!
Carolyn, nu! Nu, are...
Ţineţi-o de mână! Luaţi-i foarfeca!
- Trebuie s-o ducem la maşină. - Şi apoi?
O ducem la preot, s-o exorcizeze.
- Unde e April? - April?
Duceţi-o pe Christine la maşină şi găsiţi-o pe April!
April!
Hai!
N-o va lăsa să plece din casă. Dacă o luăm, vrăjitoarea o va ucide!
- Roger! - Carolyn!
Carolyn?
Hai în maşină. Să nu te mişti de aici!
- Nu vreau să stau singură! - Mă întorc, promit!
Trebuie s-o găsesc pe April. Mă întorc, îţi promit!
April?
Eşti bine?
Încetează!
Brad!
Hai s-o legăm cu ceva!
Ţine!
- Trebuie să-l chem pe părintele Gordon! - Nu mai rezistă până vine părintele!
- Atunci trebuie să pleci. - Poftim?
Trebuie să fac: eu exorcizarea.
Spuneai că avem nevoie de preot. Tu nu eşti preot!
- Ai o idee mai bună? - Poate şi el.
- Poţi s-o faci. - Dar tu trebuie să pleci.
- Nu te las! - Nu fac nimic cu tine aici!
Dumnezeu nu ne-a adus degeaba împreună. Şi ăsta e motivul.
Mă duc să aduc Biblia.
April!
În numele Tatălui, al Fiului şi al Sfântului Duh...
April!
Ţineţi-o!
Veniţi încoace şi ţineţi-o!
April?
April! Eşti acolo? April!
Carolyn, nu te da bătută! N-o lăsa să te stăpânească!
- Ed, opreşte-te, o omori! - Nu se poate opri!
Roger, ajută-mă!
Ed! Opreşte-te naibii!
Înţelege că ne luptăm pentru sufletul ei!
În numele lui Iisus Hristos, al sfinţilor şi îngerilor,
îţi poruncesc să te arăţi!
Roger, ajută-mă!
Las-o jos!
- Carolyn! - Carolyn!
Ed, fereşte-te!
Eşti teafăr?
Ţineţi-o, nu-i daţi drumul! O pierdem, Roger!
Fii blestemată! Lasă-mi familia în pace!
Nu ştiu ce eşti, dar lasă-mi soţia în pace!
M-ai auzit? Las-o în pace!
Las-o în pace!
Soţia ta nu mai e.
Şi o să muriţi toţi.
April! Am găsit-o! E sub casă, sub bucătărie!
Nu! Prinde-o!
- Poftim. - Carolyn!
- E în gaura aia.
Carolyn! Dumnezeule, nu!
Nu încap aici şi nu ajung la ea!
Nu, Carolyn!
Carolyn, nu!
Bathsheba!
Cu puterea Domnului, te gonesc înapoi în iad!
E fetiţa ta!
Nu poţi renunţa!
Roger, trebui s-o ajutăm să lupte!
Nu lăsa creatura asta să-ţi facă aşa ceva!
Trebuie să lupţi, eşti mai puternică!
- Opune-te! - Continuă, Roger!
Rămâi alături de noi! Întoarce-te, Carolyn!
- Lorraine, adu-o înapoi! - Aminteşte-ţi ce mi-ai arătat!
Aminteşte-ţi de ziua pe care ai zis că n-o vei uita!
Mi-ai spus că-i iubeşti mai mult decât orice.
La asta renunţi acum!
Mami?
Acum s-a terminat.
Îmi pare tare rău!
Te iubesc mult de tot!
Te iubesc mult de tot.
Ce fericită sunt!
Curentul ţi-a făcut asta?
Prefer oricând un tip înarmat.
- Te-ai descurcat bine! - Tu te-ai descurcat bine.
Îl sun pe părintele Gordon să-i spun ce s-a întâmplat.
Bine.
- Vaticanul a aprobat exorcizarea. - Taman la timp!
Şi, dacă putem, părintele vrea să se vadă mâine cu noi.
Vrea să discutăm un caz din Long Island.
Serios?
"Forţele diabolice sunt teribile. Sunt eterne şi există şi astăzi.
Diavolul există, la fel şi Dumnezeu.
Şi destinul nostru depinde de cel pe care alegem să-l urmăm." - Ed Warren
FAMILIA PERRON
FAMILIA WARREN
A DOUA PRELEGERE A VÂNĂTORULUI DE FANTOME
SACRIFICIILE RITUALE ÎNGROZESC UN ORĂŞEL
APARIŢIE FANTOMATICĂ SURPRINSĂ PE FILM
MUZEUL OBIECTELOR BÂNTUITE
VÂNĂTORII DE FANTOME DESCRIU BÂNTUIRILE DIN NEW ENGLAND
INVESTIGATORII VÂNEAZĂ FANTOME CU METODE MODERNE
CASĂ BÂNTUITĂ DE UN SPIRIT MALEFIC
TRĂIND PRINTRE DEMONI
RETAIL SUBTITLE Fox @ subs.ro
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/rq3p Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari