Do you want subtitles for any video? -=[ ai.OpenSubtitles.com ]=-
ZIUA PLANETEI VERZI BOSTON, MASSACHUSETTS
S-a oprit.
- Ce e? - Nimic. Cum stăm?
- Suntem gata. - Simţiţi vraja clipei?
Sunt vrăjit! În regulă, pe ei! Da! S-o facem.
- Am pornit. - Pe ei.
Să facem 30 de milioane de dolari.
Bună dimineaţa.
Înainte de a începe, daţi-mi voie să...
- David? - Mă duc după ajutor.
Iisuse! Doamne, David! Sunaţi la urgenţe!
Nick? Nicky?
E în regulă, e în regulă. Dă toată lumea jos din autobuz!
Unde sonice.
Deci, dacă ştim
că undele sonice câştigă amplitudine de bandă
şi pierd frecvenţă
când se propagă prin materie mai densă,
atunci studiind anomaliile acestor unde
putem ghici arhitectura de bază a planetei noastre.
Cum ies unghiile, Christine?
Bine. În regulă, să facem o demonstraţie.
Domnul Acker. Veronica. Mulţumesc.
Domnişoara Calcar, o fire moale, îi plac plimbările, îl adoră pe Chet.
Eu nu pot cânta ca el, dar o să încerc. Priviţi osciloscopul.
În regulă, începem.
- Doctor Joshua Keyes? - Poate.
Da sau nu?
- Primul. - Veniţi cu noi.
- Fraţilor, ce se întâmplă? - Nu ştim, domnule.
Poftim?
Autorizaţia dvs de securitate depăşeşte nivelul nostru.
- Am autorizaţie de securitate? - Noi vă ducem doar la avionul dvs.
Avionul meu?
Serge! Serge!
Serge.
Era şi timpul. Întotdeauna întârzii.
Să mergem.
Ce caut aici? N-au vrut să-mi spună până nu ai venit şi tu.
Peste tot sunt biochimişti, oameni de la armată. Îi urăsc.
- Când o să cunoşti o fată drăguţă? - Sunt însurat cu meseria mea.
Şi eu, aşa că nevastă-mea mi-e amantă. De-aia o iubesc şi acum.
- Pentru că eşti un romantic. - Îmi iubesc soţia.
- Şi eu o iubesc pe soţia ta. - Ştiu. Ştiu.
- Tu nu iubeşti la fel. - Aşa-s francezii. Cred că e de la brânză.
Brânză! Mă tachinezi, nu?
- Astea sunt cadavre. - Cred că am greşit locul.
Nu. Dacă l-aţi fi greşit, eraţi deja împuşcaţi.
- Ce mai formulă de salut. - Serge.
- O plăcere întotdeauna.
- La fel, Thomas. Doctor Keyes. - Ştiu. Tom Purcell.
Domnilor, înţelegeţi că aici totul este strict secret? În regulă?
Dimineaţă la 10:30, 32 de civili de pe o rază de 10 străzi
au murit.
Nu li s-a făcut rău mai întâi. Au căzut seceraţi.
- Gaze de luptă? - Nu.
- Au murit toţi deodată? - Din câte ştim.
- CNN va da ştirea. Îmi trebuie o cauză. - Variaţii de sex, vârstă, fizic?
Toţi au avut implanturi cardiace.
Mai puţin de un minut. Îţi meriţi renumele.
Cum ai ghicit fără indicii?
Noi suntem indiciile. El e specialist în arme energetice. Eu în geomagnetică.
Ne-aţi chemat pentru că suspectaţi un atac cu armă electromagnetică.
Astea fiind singurele victime, trebuie să fie sensibile la interferenţe electronice.
QED, implanturi pacemaker. Uneori mă îngrozeşti.
Trebuie să ştiu. Au fost ucişi de vreo armă?
Puterea necesară pentru un puls electromagnetic destul de mare,
- n-am auzit de o astfel de armă. - În regulă, am terminat.
Nu, nu e nimic de partea cealaltă a semnului egal.
Sunt de acord.
Noi ne-am temut că e un act de război. Nu e, deci putem răsufla uşuraţi.
Nu-i aşa?
PIAŢA TRAFALGAR - LONDRA
Ce e, iubitule?
E în regulă. Lucrurile astea se întâmplă...
Să mergem!
Justin!
Ai grijă, idiotule!
Cerul e gol acum. Cu câteva ore în urmă însă, era diferit.
Martorii oculari spun că păsările nu atacau intenţionat oamenii...
Şi nu e singura oară. Nu, nu, nu.
The Fortean Times scria luna trecută de stoluri violente în Australia şi Japonia.
...acest incident straniu şi îngrozitor din piaţa Trafalgar.
Ciudat.
- Straniu. - Aşa e.
- Cum se orientează păsările? - Vizual.
- Nu, chestia cu distanţele lungi. - Câmpuri magnetice.
Ionii din creierul lor se raportează la câmpul magnetic al Pământului.
- Da, cum a spus ea. - Nu?
Intră pe Net, caută în ultimii 2 ani. Ar trebui să ajungă. Orice ştiri ciudate.
Migraţii ciudate de păsări, balene sau delfini naufragiaţi,
fenomene atmosferice neobişnuite. Foloseşte-ţi imaginaţia.
- E o căutare imensă. - Să te uiţi la Sailor Moon ştii.
Trebuie să ştii şi asta. Danni, adu-mi studenţii cei mai buni la Teorie Aplicată
şi o machetă 3-D a Pământului cu modelul câmpului electromagnetic.
- Planeta Pământ? - Da, aia drăguţă şi albastră.
Localizează anomaliile descoperite de Acker şi fă ecuaţiile.
Şi pune mâna şi pe puturoşii ăia de la Variaţii Non-Liniare.
- Avem timp de aşa ceva? - Vă dau doctoratul legat la ochi.
- Legat la ochi? - Nu doar "Admis", direct titlul de Doctor.
Să n-ai dreptate. Să nu ai dreptate.
Cobor prea repede, ajută-mă să încetinesc.
Recepţionat.
Suntem pregătiţi pentru dispozitivul de intrare.
Bine lucrat. Am preluat comenzile navei.
- Aş putea s-o pilotez eu. - Ai putea. Dar n-o vei face.
- Bob, sunt gata pentru asta. - Nu, Beck, nu eşti.
Te-ai antrenat şi ai diploma, dar comandantul pilotează la aterizare.
Eşti cea mai tânără persoană ajunsă în spaţiu. Fii bucuroasă.
Acum.
Endeavour, Houston. Autorizăm re-intrarea.
Houston, Endeavour. Coborâm şi adoptăm poziţia de intrare.
Endeavour, aici Baza. Nu l-ai putut cicăli pe comandant să-ţi dea comenzile?
- Nu. Trebuie să fiu mai cicălitoare. - Se poate mai mult?
- Endeavour, configuraţia e bună. - Recepţionat, Houston.
- Adio, gravitaţie zero. - Acum văd fasciculele de plasmă.
- Raport de viteză 24 şi jumătate. - Deci, un minut până la atmosferă.
Să intri în atmosfera Pământului într-o navă spaţială.
Comunicaţia întreruptă!
- Deschid canalul secundar? - Să aşteptăm până la...
Comunicaţia reluată.
ALARMĂ: TRAIECTORlE GREŞITĂ DE RE-INTRARE
Linişte.
- Nu suntem pe traiectoria bună. - Computerul arată că e bună.
Am exersat asta de 213 ori. Nu suntem unde ar trebui.
Unde suntem?
Endeavour, ghidajul e greşit. V-aţi îndepărtat de ţintă cu 2-0-8 kilometri.
- Recepţionat. Am remarcat. Acolo e...? - Los Angeles. Confirmat.
Suntem la 4.500 de metri, mai avem vreo 2 minute de survol.
- Toţi parametrii de ghidaj sunt greşiţi? - Ne îndreptăm spre centru.
- N-o să ne prăbuşim în LA. - Se prăbuşesc în LA cu 300 de noduri.
Bob, cunoşti Los Angeles? Am o idee.
Houston, clădirile sunt tot mai mari. Puteţi evacua o autostradă?
- Bine. Mulţumesc. - Haide!
E oră de vârf, comandante. Sunt bară la bară.
- Domnule, dacă viraţi 1-7-5... - Houston ia decizia.
- Computerele calculează. - Haideţi.
- Houston, nu avem timp. - Am o alternativă!
- Care? - Confirmaţi coordonatele de aterizare?
- Endeavour, dă-mi-le. - Aterizare la 30-3-55 nord,
1-18-10 vest.
Bill?
Teoretic e posibil.
Confirmat. Viraj dreapta, direcţie 1-7-5.
Contact vizual cu canalul LA River în cinci secunde.
N-o să meargă, Houston. Sunt poduri.
- Aripile navei ne vor strivi. - Am luat în calcul dimensiunile.
Reuşim dacă ne duci direct în canal.
- 90 metri, 320 noduri. - Aterizarea.
- Pregătită. - Coboară trenul de aterizare.
Trenul în coborâre.
75 de metri, viteză 290.
Ţineţi-vă bine. N-o să fie o adiere.
65 de metri, 265.
La o parte! Mişcaţi!
De-rotaţie.
- 230, 210. - Frânele.
Deschise integral.
- Lansează paraşuta. - Nu, am agăţa podul.
Trage spre dreapta!
Podul care vine! Suntem prea înalţi pentru ăla! Retrage trenul!
- Nu încă. - Dacă-l lovim, gata!
Ridică trenul, acum!
Ţineţi-vă bine, eu nu mai am ce face.
Plecaţi de aici! Coborâţi!
ACADEMIA DE ŞTIINŢE
- Doctor Zimsky? - Iubito, dă-i asistentului meu numărul.
- Sigur. - Bună.
- E în regulă. Bună. - Mulţumesc.
- Doctor Zimsky? - Da. Cum te numeşti?
Nu, domnule, nu vreau un autograf. Vreau să citiţi ăsta.
Nu am timp. Am întârziat la Casa Albă. Te rog.
- Trebuie să-mi confirmaţi rezultatele. - Ai idee cine sunt eu?
Da, domnule, am. Citiţi vă rog ăsta.
Despre ce e?
E sfârşitul lumii.
Nu, e imposibil. Îmi pare rău.
Nu se poate să-mi fi scăpat. Sigur te-ai înşelat.
Comparându-l cu studiile mele, vom descoperi greşeala ta.
- Nu vă supăraţi, dar... - Vom afla curând.
Efectele mai ample vor începe cât de curând.
- Rebecca? - Numai tu şi tata îmi spuneţi astfel.
Aşa e, Beck. Ce te aduce în însorita capitală?
Evaluarea e săptămâna viitoare.
Încerc să văd care e atmosfera sus.
- Cât e de rău? - Echipajul tău a distrus o navă spaţială.
Ia zi, cât de bine crezi că dă asta?
Domnule, e viaţa mea. Studiez pentru Academie de la 13 ani.
- Încă e şi a fost totdeauna viaţa mea. - S-a terminat.
S-a terminat, Rebecca.
Îmi pare rău.
Serios?
Ce naiba e cu agitaţia asta?
Rebecca, mă scuzi, te rog? Îmi cer scuze.
- Purcell. - Thomas.
Uite...
destinul ne dă de furcă.
Chiar a încercat Zimsky să-ţi dea un autograf?
Monsieur Zimsky. Conrad Zimsky!
Herr Zimsky! Superstar!
Cred că am sărit peste starea de beţie.
Am intrat direct în mahmureală.
Am vorbit cu copiii. Nu dorm noaptea.
Privesc cerul şi...
li se pare că e frumos.
- E o şansă să te înşeli? - Nu, cerul, omule.
Cerul e doar începutul. Descărcare statică de mare altitudine.
Ştiu.
Doctor Keyes.
Prezenţa dvs e solicitată la Pentagon.
Amicii mei. Nu beţi cu noi una mică?
- Domnule, veniţi cu noi. - Şi dacă vă refuz? Doar întreb.
- Nu avem simţul umorului. - E adevărat.
Şi suntem înarmaţi.
Mulţumesc.
- Doctor Keyes, bine ai venit. - Mulţumesc.
Doctor Zimsky spune că ţi-ai adus contribuţia la studiile sale.
A vrut să-l ajuţi cu această expunere.
- Sunteţi foarte generos, doctor Zimsky. - În ştiinţă nu există individualism.
Începe tu şi eu intervin în... pasajele mai complicate.
În regulă, o să fiu cât pot de explicit.
Într-un an, toată lumea de pe Pământ moare.
Vă explic de ce. Pământul e învăluit de un câmp invizibil de energie.
E format din electricitate şi magnetism, deci se numeşte câmp electromagnetic.
De la el avem polii magnetici. El ne protejează de radiaţia cosmică.
- Deci câmpul EM e prietenul nostru. - Dar acum?
Dar acum, acest câmp se dezintegrează.
- De ce? - De ce?
Are cineva un spray?
Un proces rapid şi murdar.
Coaja subţire e scoarţa Pământului. Pe ea trăim noi. Groasă de 48 kilometri.
Partea cărnoasă de aici se numeşte mantaua.
Lăsând deoparte detaliile, are vreo 3.200 de kilometri grosime.
Nucleul, sâmburele piersicii, e partea complicată.
Are două părţi, nucleul interior şi cel exterior. Bine?
Nucleul interior este... o bucată mare, solidă, de fier.
Aşa credem noi. El e înconjurat de nucleul exterior, care e lichid.
Dar cel mai important, lichidul ăsta se roteşte constant în aceeaşi direcţie.
Miliarde de miliarde de tone de metal topit rotindu-se cu 1.600 km pe oră. Aşa...
Bun. Metal incandescent în mişcare rapidă dă câmp electromagnetic.
Acest nucleu exterior rotativ e motorul câmpului electromagnetic.
- Acolo e problema noastră. - Acest motor s-a oprit.
Nucleul Pământului nu se mai roteşte.
Cum s-a întâmplat asta?
Nu ştim.
- Cât timp avem? - Cu destabilizarea câmpului EM,
vom avea treptat incidente izolate, ca avioane care se prăbuşesc.
Peste câteva luni, orice e electronic va fi topit.
Descărcările statice vor cauza pretutindeni furtuni uriaşe cu fulgere.
După aceea lucrurile se înrăutăţesc.
Câmpul EM al Pământului ne apără de vânturile solare,
o combinaţie mortală de particule radioactive şi microunde.
Când acest câmp se dezintegrează, radiaţia de microunde
va prăji literalmente planeta noastră.
Doctor Zimsky.
Acesta e Soarele.
Acesta e Pământul fără câmpul electromagnetic.
O faci tu?
Peste trei luni suntem înapoi în Epoca de piatră.
Peste un an, câmpul cedează complet, şi iată.
Îmi permiteţi? Vomaţi dacă simţiţi nevoia. Eu am făcut-o.
- Deci, cum rezolvăm? - Nu se poate.
- Nu-mi intră în vocabular. - Atunci adaugă-l acum. Imposibil.
Nucleul e cât Marte. Am depana o planetă.
Fier topit incandescent şi nichel, până la 5 mii de grade Celsius.
La 3.200 de kilometri adâncime, cu 1.600 kilometri grosime.
Recordul nostru la coborâre e de 11 kilometri. Cu un burghiu de 5 cm.
- Dacă putem merge în spaţiu... - Spaţiul e uşor. E gol.
Presiunea ar fi sute de mii de bari!
Şi dacă am avea un plan de a repara nucleul, nu putem ajunge acolo!
Da, dar...
...dacă putem?
Bună, Braz.
De ce dracu' n-ai murit încă?
Bine, pe aici.
- A fost mai bine decât mă aşteptam. - Doctor Brazzelton,
- văd că-l cunoşti pe Doctor Zimsky. - Acum 20 de ani, mi-a furat studiul.
- După aia, am cam pierdut legătura. - Studiul era şi al meu.
Nu-mi amintesc de cecurile pentru drepturi de autor.
Bine, Braz, 20 de ani în deşert fac din tine un profet şi un martir.
Am venit să-ţi vedem nava.
Bine, combin...
laser de înaltă frecvenţă cu ultrasunete de rezonanţă tubulară.
Dacă aţi văzut pietre la rinichi sparte cu ultrasunete, aici e la fel.
Acum vă puteţi pune căştile. Foc!
Bine, e oficial, sunt impresionat.
În regulă. Deci ai mai progresat cu motorul.
Îţi recunoaştem meritul. Ai început să te gândeşti la carcasă?
În regulă, el e Alex.
În regulă, bine.
Aici avem o bucată de beton, iar în spatele ei,
o placă de oţel groasă de 5 centimetri.
În regulă, sunteţi gata?
Şi tragem.
- Voila! - Este...
- Imposibil. - Am combinat cristalele
dintr-o matrice de tungsten-titan la temperaturi foarte scăzute,
- şi am obţinut ce-mi trebuia. - Domeniile de aplicare sunt...
- Cum îi zici materialului ăsta? - Numele real are 37 de silabe.
Eu îi spun neobţinium.
Neobţinium?
Neobţiniumul transformă căldura şi presiunea în energie,
consolidând nava, care se întăreşte cu creşterea adâncimii şi temperaturii.
- Teoretic. - Teoretic?
Cu asta! El e Johnson, nu-l băgaţi în seamă.
Acesta e prototipul cabinei.
Când crezi că nava ta va fi operaţională?
Când îmi perfecţionez metodele de fabricaţie.
Doisprezece... zece ani.
Ce ţi-ar trebui ca să o termini în trei luni?
50 de miliarde de dolari! Eu...
Accepţi plata prin cec?
Foloseşte-ţi cartea de credit. Primeşti bonus.
La naiba!
Domnule Finch, suntem de la FBI. Avem mandat.
Şterge!
Hai!
FBI! Nu mişca!
În regulă, ştiu că astea arată ca nişte computere...
- În nici un caz. - Theodore Donald Finch.
Universitatea Carnegie-Mellon, MIT, ai lucrat la Sun, Lucent, RAND.
Mi se spune Rat.
- 63 dosare de fraudă electronică... - 64.
Două condamnări. Ai călcat din nou pe bec, domnule Finch.
Staţi aşa. Voi n-aţi venit să mă înhăţaţi, nu-i aşa?
Că speram sincer să fac sex înainte să se întâmple asta.
Ai blocat baza de date a FBI-ului, ei zic că eşti cel mai bun din branşă.
- Deci ai de ales. - Dacă spun nu?
Îmi cer scuze, dar chiar trebuie să ne agăţăm de el? Adică...
- Câte limbi ştii? - Cinci.
Ei bine, eu vorbesc una, unu-zero-unu-zero-zero.
Cu ea, ţi-aş putea fura banii, secretele,
fanteziile tale sexuale, toată viaţa ta.
Orice ţară, orice loc, oricând vreau.
Acţionăm aşa cum tu respiri. N-aş putea gândi încet ca tine nici să vreau.
- Ai habar cine sunt eu? - Să lăsăm puştiul în pace.
În regulă. E un telefon, doar un telefon.
Rat, avem o mare...
problemă.
Vor muri mulţi oameni. Ne trebuie ajutorul tău.
- Ce ajutor? - Control informaţional.
Să controlezi fluxul de informaţii de pe Internet.
- Nimeni nu controlează Net-ul. - Tu ai putea? Cu resurse nelimitate?
Vrei să controlez planeta? Vrea să controlez planeta.
Ai convorbiri gratuite în străinătate cu ăla. Pentru totdeauna.
În regulă, dacă decid să fac asta,
am nevoie de cantităţi nelimitate de benzi Xena şi de sandvişuri Hot Pockets.
Hot Pockets.
- Mă ajută să mă concentrez. - Mi se pare rezonabil.
Maior Childs, te aşteaptă.
Maior Childs, o clarificare.
Ai fost singura răspunzătoare de vectorii de coborâre ai navei?
- Corect? - Da.
Am constatat că accidentul de la aterizarea Endeavour
a fost cauzat de informaţii eronate de la sol,
în urma unei tulburări geomagnetice.
Inventivitatea ta în stabilirea vectorilor la coborâre
a dovedit că ai calităţi excepţionale de navigaţie.
Fii mândră de tine, la fel cum sunt Programul Spaţial şi Forţele Aeriene.
Felicitări, maior. Ţi s-a repartizat
o nouă misiune, cu comandantul Iverson şi directorul de zbor Stickley.
Maşina vă aşteaptă în faţă. Mult noroc, domnişoară maior.
- Sigur vrei cravata asta? - De ce?
Nu ştiu. Pari foarte emoţionat. Arăţi atât de...
- Cum te simţi? - Bine.
Bine. Imediat le voi spune oamenilor că vine sfârşitul lumii.
- Am avut zile mai bune. - Arăţi bine.
- Nu arăţi bine. - De ce şi-a atins cravata?
Thomas, putem vorbi? N-ar fi mai bine s-o fac eu?
- Cu reputaţia mea... - Nu, Keyes e în faţă.
Da. E cea mai importantă misiune ştiinţifică din istorie.
- Cu statutul meu, cred că treaba mea... - Treaba ta a fost proiectul Destiny.
Şi ai depăşit limitele autorizate!
Încă tot mai vreau să ştiu dacă nu Destiny a cauzat problema asta.
E foarte puţin probabil. Dar ar putea fi soluţia.
- Nu am terminat de verificat... - Îmi cer scuze.
Rebecca, mă bucur mult că m-am înşelat.
- Drept peste stâng, stângul celălalt. - Domnilor.
Domnilor.
Comandant Iverson, maior Childs, iată echipajul vostru.
Doctor Brazzelton cunoaşte nava.
Doctor Zimsky cunoaşte planeta. Doctor Leveque ştie sistemul de armament.
- Scuze, mai întâi doamnele. Bună. - Iar doctor Keyes...
Doctor Keyes a construit sistemul de navigaţie. Aşa...
- Bună, sunt Rebecca Childs. - Bob Iverson.
Ei sunt tovarăşii tăi... Ce?
- Teranauţi? - Alo?
Toţi creierii ăştia încep să miroase a baterii încinse. Haideţi şi voi.
- Lucrurile simple sunt cele mai dificile. - E oficial. Am cele mai puţine calificări.
- Sigur că şefii au încredere în tine. - Problema e că eu sunt şeful.
- Da, ştiu! - Pot să te ajut?
Da, te rog.
Eşti astronaut şi poţi face nod la o Windsor?
E ceva ce nu poţi face?
Din câte ştiu eu, nu.
- Sunt foarte impresionat. - Da.
Aşa e cam toată lumea.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Vi-l prezint pe şeful nostru de proiect, doctor Joshua Keyes.
Mulţumesc.
Bună seara.
Parcă suntem la decernarea premiului Nobel Anonimus.
Ştiu că sunteţi cei mai buni din domeniul vostru şi că veniţi de departe.
Vă voi prezenta programul nostru pentru următoarele trei luni.
Doctor Brazzelton va coordona construcţia navei care să coboare în centrul planetei.
Ea va lansa un proiectil capabil să repornească prin detonare nucleul.
Doctor Zimsky va calcula cât de puternică trebuie să fie explozia.
L-am programat ca să simulez efectul exploziilor nucleare asupra nucleului.
Dacă am dreptate, un mic brânci în orice direcţie va reporni nucleul.
- Ce e "un mic brânci"? - Circa 1.000 megatone.
- Mai mult ar destabiliza nucleul. - Avem câteva bombe de 200 megatone.
Braz, crezi că nava ar putea transporta cinci?
- Da. Pot lărgi lansatoarele. - Îmi cer scuze.
Ştiu că nu sunt expert aici, dar dacă nucleul e mai gros sau mai subţire?
Nu ar afecta asta felul în care exploziile...
Da, da, da. Dar dacă nucleul e făcut din brânză?
E estimarea noastră cea mai bună, comandante. La fel e în toată ştiinţa.
Deci nu ştiţi.
Cu noroc, ironia sorţii îi va ajuta pe băieţii buni.
Cele mai mari arme de distrugere în masă ale omenirii o vor salva.
Nava va fi propulsată de un reactor nuclear experimental
şi va avea 6 compartimente, ca vagoanele unui tren.
Locomotiva, navigaţia, cabinele, sala maşinilor,
compartimentul bombe şi, în fine, modulul de comandă armament.
Până la 45 de grade, compartimentele vor fi echilibrate cu aceste pistoane.
Dacă una din secţiuni e perforată, uşile blindate se închid automat,
izolează secţiunea în roşu, apoi ea e decuplată.
Decuplarea e cea mai bună opţiune?
Singura opţiune. Fiecare compartiment avariat afectează întreaga structură.
Obiectivul e simplu.
Obstacolele sunt gigantice.
Ne trebuie tot ajutorul din lume. Dar pentru a evita panica şi haosul,
publicul nu poate şti ce se petrece, şi aici intervine domnul Rat.
E un virus electronic care caută peste tot pe Internet fişiere
care conţin cuvinte cheie stabilite de noi şi le şterge.
E varianta mea de kung fu, e tare.
Ne aşteaptă milioane de probleme şi avem trei luni să le rezolvăm.
Dar avem o echipă hotărâtă, ingenioasă, şi resurse nelimitate.
Îi avem alături pe cei mai talentaţi cercetători şi tehnicieni ai lumii.
Cu ajutorul vostru, putem, trebuie să reuşim!
- E în rezonanţă! - Vorbiţi!
- Pierdem integritatea structurală. - Nu, e o defecţiune de propulsie.
Nu, dacă era...
- Braz, hotărăşte-te! - Nu, eu ar trebui.
65 km pe oră!
Adâncime, 26.000 metri.
E un dezastru!
MISIUNE RATATĂ
Ce parte nu înţelegeţi din "vorbiţi"?
Toţi cei de pe Pământ au murit pentru a 22-a oară.
Să ne liniştim puţin, iar apoi încercaţi din nou.
- Bună. - Bună.
Ce e asta?
Eu am inventat-o. Cu ea ne vom orienta sub pământ.
E...
- ...recepţia nu e bună. - Te uiţi
printr-un metru de plumb la 45 de metri distanţă, deci nu-i rău.
E ca o tomografie la spital, dar retuşată.
Am făcut-o pentru sondaje. Guvernul a cumpărat-o şi m-a luat consultant.
Scuze, e foarte sensibilă şi am fixat-o cum îmi trebuie.
Deci...
Scuză-mă.
M-au chemat când cu regulatoarele cardiace şi pac! Băiatul Apocalipsei.
- Băiatul Apocalipsei? - Da. Mi-am comandat şi tricouri.
Şepcile se vând mai bine.
E ciudat,
- aia e exact unde ar trebui să fie. - Păi...
Scuze că sunt nepoliticos, încerc s-o focalizez cum trebuie.
Foarte mişto, dar pot să...?
E mai bine. Mai bine.
Doamne, urăsc cerul ăsta.
- Nu-ţi ajunge că ai distrus una? - Repetiţia e mama învăţăturii.
- Nu aşa o să ajungi pe fotoliul ăla. - Mi-ai mai amintit asta, domnule.
M-ar mira măcar să mă asculţi, dar o să încerc totuşi.
A fi lider nu înseamnă să poţi. Înseamnă să fii responsabil.
- Am priceput. - Ba n-ai priceput.
Nu eşti responsabilă doar de deciziile bune, ci şi de cele rele,
trebuie să fii gata să iei decizii cumplite.
- De ce crezi că nu sunt gata? - Pentru că eşti aşa bună.
N-ai dat de nimic de care să nu poţi trece.
Tu ai găsit soluţia de a salva nava. M-ai făcut să par un idiot.
Doar că eşti obişnuită să câştigi.
Şi nu poţi fi cu adevărat lider decât după ce ai pierdut.
- S-au cheltuit cu asta 20 de miliarde... - Bucătarii de la NASA...
Eu nu le-aş spune bucătari!
- Vreau vin. - Vă gătesc eu. Nici o grijă.
- Mai sunt cinci zile. Cred că... - Hopa!
Descărcări electrice de mare intensitate.
Ar trebui să verificăm. Nu arată bine.
- Super-furtună cu fulgere. - În toată lumea.
Am intrat. Monitorizez.
Roma n-arată bine.
- Procesul e mai rapid decât credeam. - E doar începutul.
Curând vor fi fulgerele EM şi microundele.
Porniţi la drum cu nava. Acum.
GROAPA MARIANELOR PACIFICUL DE SUD
- Vara în Pacific. - Da, lumea e pe dos.
O păstram pe mai încolo, dar... acum e momentul.
- Josh, te superi? - Nu, sigur că nu.
- Ar trebui să botezăm nava. - De fapt, o cheamă Virgil.
Poetul care l-a condus pe omul nostru în iad? Se potriveşte.
Pentru Virgil!
- Pentru planetă. - Pentru Virgil.
Fără bliţuri, fără presă. Nimeni nu aplaudă. E ciudat.
Să mergem.
- Presiunea în cabină 0.25 bari. - Confirmat.
Valvă represurizare deschisă.
- Valvă represurizare închisă. - Confirmat.
- Valvă combustibil... - Începem călătoria
spre inima cosmosului, nucleul planetei noastre.
Vom descoperi oare acolo secretele Universului,
- misterele timpului, - Circuit închis...
- speranţe pentru viitor? - Şi, semnal.
Centrul Deep Earth, aici e Virgil. Verificare semnal.
Aici Deep Earth. Toţi indicatorii sunt buni.
Aveţi permisiunea să porniţi motorul.
- Reactor pornit, confirmat. - La 1.000 RPM,
trecem la numărătoarea inversă când vreţi voi.
- Şef platformă, gata de lansare. - În regulă, Virgil.
SISTEM
- Acum. - Numărătoare inversă: zece,
nouă, opt,
şapte, şase, cinci,
patru, trei, doi,
unu, lansare!
150 de metri.
Trecem la orizontală.
În regulă, fraţilor.
Ne întoarcem spre bord.
- 250 de metri. - Aprinde-le, Beck.
- Giro-echilibrare operaţională. - Carcasa intactă.
O ţin înclinată la 15 grade şi...
O, Doamne!
- Ne cântă. - Tuburile de rezonanţă sunt pornite.
Emit vibraţii subsonice. Deci, noi le cântăm lor.
- Ce adâncime avem? - 500 de metri, spaţiu de ambele părţi.
- Carcasa e în regulă. - Eşti sigur?
Să mărim rotaţiile turbinei, pentru control.
- Stick, primesc semnale seismice. - Ce se întâmplă?
Un cutremur.
- Tot îţi place ideea lansării acvatice? - Am ales locul ăsta
pentru că aici scoarţa e subţire dar e activitate seismică intensă.
1.200 de metri.
Vedeţi aia? Nu-i a bună.
Pierdem direcţia.
4.300 de metri.
Bine, puneţi-vă centurile. Începem să derapăm.
- 5.500, 5.600... - Au viteză prea mare.
- 7.600 de metri. - Dacă lovim roca, ne facem praf.
- Presiune... - Poftim?
- Ai zis că e indestructibilă! - Ne trebuie presiune mai mare.
- Suntem la 8.000 de metri. Sus. - Nu pot. S-a blocat.
Putere maximă.
Pregătiţi activarea laserului.
Impact în zece secunde!
Staţi puţin. Fasciculele laser se vor activa.
Nu, nu e destul timp pentru activarea lor.
- 8.200 de metri. - Laserul va intra în funcţiune.
- 8.800 de metri. - Dă-i drumul!
- Acum!
- Recepţionăm semnal! - În regulă!
Bine, activez releele electronice de impuls.
Navigăm în materie cu densitate redusă, teste la fiecare cinci minute.
Integritatea exterioară, 100%, puterea reactorului, 100%.
- În compartimentul bombe, totul în regulă. - Viteză 60 de noduri.
La naiba!
Trecem de scoarţă în 15 minute şi intrăm în manta.
24 de ore până la nucleu iar apoi, presupunând că supravieţuim
15 ore până la limita nucleului interior.
- Sunt în regulă. - Scoarţa e doar rocă. Acum e acum.
- Virgil, cum staţi? - Intrăm în manta.
Haide, haide.
Presiunea exterioară e de 55.000 de bari.
iar integritatea învelişului e 100%.
Parcă ne-am scufunda în amintirile planetei.
Dar suntem pe punctul de a trece de la amintiri la nebunie. Însă...
O să continui cu naraţiunea asta de Carl Sagan până la nucleu?
- Poftim? - Am spus...
- Am o obligaţie faţă de studenţii mei... - Să publici o carte!
Două!
- Am citit-o pe ultima. N-a fost bună. - Când ai învăţat să citeşti?
Mă uimeşti!
DUPĂ 12 ORE ADÂNCIME 1.100 KILOMETRI
Oameni buni!
Doctorii Zimsky şi Keyes.
Voi sunteţi geofizicienii noştri.
- Ce-o fi asta? - Mantaua e un terci chimic
din diferite elemente...
Spune cu mine, "Nu ştiu."
Înţelepţii spun: "Când ai îndoieli, ocoleşte."
Nu, e prea mare. Ne întoarcem prea lent.
Orice e de netrecut apare în negru. Deci, ce e bruiajul vizual?
- Nimic. - Cum adică?
E nimic.
E spaţiu gol.
- N-am învăţat asta computerul! - Nu l-am învăţat pe Virgil să zboare!
O, Doamne!
Doamne Dumnezeule!
- Serge, eşti în regulă? - Da.
- E cineva rănit? - Nu. Tu eşti în regulă?
- Da. - Ce-i aia?
De la sistemul de răcire. Închide-o.
- V-am spus să ocoliţi. N-ascultă nimeni. - Unde Dumnezeu suntem?
Orice ne-a blocat, ne-a intrat în fasciculele laser. Le-a închis.
Nu mergem nicăieri.
Decuplez generatorul.
Josh, reuşeşti să recepţionezi vreo imagine?
Nu. Orice o fi, ne-a intrat şi în camerele tomografice.
- Trebuie să ieşim. - Poftim?
Credeţi-mă. Urăsc să recunosc, dar cred că are dreptate.
- Vin să iau mostre. - Aşteptaţi. Singura ieşire
este pe unde am intrat, pe la camera turbinei...
Care are 2.750 grade Celsius.
O stropesc cu nitrogen lichid de la sistemul de răcire.
Sistemul de răcire care nu ne lasă să ne prăjim?
Doar o cantitate mică.
Alternative? Oricine?
Iată-l.
- E ca un cristal gigantic. - Unde naiba suntem?
Vestea bună e că presiunea e suportabilă pentru costume.
A blocat mecanismul laserului.
- Să sperăm că mai merge. - Cu atenţie!
Bine.
Aşa.
- Beck, încearcă reflectoarele, bine? - Le aprind.
- E minunat. - Doamne!
Peştera lui Aladin.
E ca un Mare Canion de cristal.
Cred că e o geodă. Nu înţeleg cum a supravieţuit jos aici.
Învelişul de cobalt?
Nu. Adică, într-un mediu cu magmă la 2.750 de grade Celsius.
Ceva trebuie s-o fi protejat. Incredibil.
- Zimsky? - Da?
Suntem în interiorul unui nestemat uriaş
învelit într-un cocon de cobalt,
la 1.100 kilometri depărtare de suprafaţa Pământului. Ce mai zi.
Da, aşa e.
- Încep să tai. - Bine. Eu verific carcasa.
- Cheamă-mă dacă ai nevoie. - Bine.
Nu!
- Zimsky! - Uite, e un ametist.
Doamne! Am perforat învelişul!
Nu trebuie să fiţi aici! Intraţi în navă.
La mine se referă. Ordinul e ordin.
Aşteaptă, Josh! Problema e că pierd oxigen.
- Ce pot face? - Verifică furtunurile.
Verifică furtunurile, Josh!
- Repede! - Îndată!
- Băieţi, în 3 minute ne ajunge lava! - Haideţi, băieţi. Hai.
Fără oxigen n-o să meargă! Pierdem oxigen!
- L-am reparat. Taie! - E bine. Acum merge bine.
Asta-i bine, Josh! Da!
- Semnele vitale ale lui Josh scad. - Poftim?
Serge!
Aproape am terminat. Da, aproape gata, Josh.
Josh!
Joshua!
- Bine, conectează oxigenul. - Braz, l-ai prins?
- Conectat! - Bine. Mă duc să verific laserul.
Bine, Beck, dă-le drumul.
- Doar fasciculele pre-laser, da? - Iniţiere.
Sper să meargă. Ne cam ajunge mareea.
Da!
O să înotăm prin asta.
Bob?
- Haide, s-a sfârşit. - Bine.
Beck!
Intrăm!
Iniţiază secvenţa de start.
Beck!
Ai auzit?
- Atenţie. - Porneşte turbina!
Uşa!
Activează uşile blindate!
Acum, Beck!
Eşti în regulă?
- Eşti în regulă. - Bună treabă.
- Mulţumesc. - Bine lucrat, bravo.
Deci, avem nişte veşti bune şi nişte veşti proaste.
Le vreau pe cele bune.
Suntem în viaţă şi ne mişcăm.
Astea sunt veşti bune.
E cald aici.
Nitrogenul descărcat provoacă supraîncălzirea.
- Mă duc să-l reglez. - Te ajut eu.
- Sunt bine. - Bine.
- Îţi verific ritmul cardiac, da? - Mersi, Braz.
Îţi rămân dator.
- Astea sunt veştile proaste? Nu-i rău. - Nu.
Comandantul Iverson a murit, dar...
noi trăim, şi el ar vrea să ne ducem misiunea la bun sfârşit.
Deci cred că e important ca noi toţi...
E în regulă.
Mulţumesc.
Îmi pare rău.
Să-i acordăm un moment, da? Merită.
Totul pare prea mult, nu?
Încerci imposibilul. Încerci să salvezi lumea şi...
e copleşitor.
Eu încerc să-mi salvez soţia şi copiii.
Şase miliarde de vieţi! E prea mult.
Eu sper că sunt destul de inteligent şi curajos să salvez trei.
Ai făcut o treabă bună, Joshua. Foarte bine.
- Ai fi făcut la fel. - Poate.
Serge.
- Cine pilotează nava? - Pilotul automat cu releu video.
- Sper că ştie drumul. - Şi eu sper la fel.
Deci, chiar eşti profesor de colegiu?
Nu eşti de la CIA sau NSA sau alte locuri cu nume din trei litere?
Nu. Sunt un plicticos profesor de colegiu.
Locul greşit, locul greşit.
A fost treaba cea mai curajoasă din câte am văzut.
Doar am... Uite, lipsa de oxigen m-a ajutat să nu plâng ca o fetiţă.
Cum am obiceiul în situaţii periculoase.
ZIUA A DOUA A MISIUNII
Fraţilor, ne apropiem de interfaţa manta/nucleu. Unde sunteţi?
Cheile în dispozitiv, doctor Brazzelton. Gata?
Suntem în luxoasa, frumoasa cameră de control armament,
- verificând focoasele nucleare. - E ziua fiicei mele.
- Chantalle? - Da.
Gata? Trei, doi şi unu.
- Mulţumesc. - Verde?
Totul e în regulă.
Perfect. Acum trebuie să sincronizăm bebeluşii.
O secundă.
Aşa! Acum să-i ducem la culcare.
Zimsky, vino puţin.
- Da? - Nu trecem prin negru.
- Da. Te rog să n-o faci. - Ce e aici?
Sunt răspândite pretutindeni.
Doamne! Sunt diamante.
Minunat.
Poate vrei să-ţi pui centura. Suntem pe traiectorie de coliziune.
Gata? Ai grijă.
Trecem printre diamante cât Cape Cod. Ţineţi-vă bine. Nu-i foarte ageră.
- Vreau şi eu. - Pot să te ajut?
E în regulă.
Bine, se pare că am scăpat.
Breşă!
Camera control armament, ieşiţi acum!
Serge!
Serge! Ce naiba faci? Haide!
Carnetul meu!
- Ia cronometrele! Joshua! - Hai, Serge! Haide!
Notiţele mele, or să-ţi trebuiască!
Doamne, nu! Serge!
- E în regulă. - Serge! Haide, Serge!
Serge!
- la cutia! - Nu, Josh! Putem anula comanda!
Braz, îl putem scoate de acolo!
Aşteaptă, stai aşa!
Beck! Beck, anulează comanda de decuplare!
Nu! Un compartiment avariat ameninţă toată nava.
Beck! Beck!
Anulează comanda de decuplare!
Suntem aici. Nu te uităm.
- Josh, mă auzi? - Amice, uită-te în monitorul tău.
Sunt chiar aici.
Nu te pot vedea.
Braz deschide manual uşile. Braz, cât mai ai?
Joshua?
Mă mişc cât pot de repede!
- Mi-e frică. - Acum o facem. Două secunde, da?
- Josh! - Beck, anulează decuplarea.
La naiba, nu cred că Beck mă aude. Serge, uită-te la mine!
Suntem aici. O să te scot de acolo. Lucrăm la asta.
Bine?
- Rămâi cu mine, da? - Nu ştiu ce să fac.
Mă auzi acum? Bine. Aici sunt. N-o să te las.
Bine? Rămâi cu mine aici, da?
Vin la Paris şi ieşim împreună, da?
Când am terminat cu toate astea.
- Josh! - Serge! Serge! Serge!
TATI
Ai reactivat comenzile manuale?
Nici nu le-am deconectat.
L-ai lăsat să moară.
Vrei să ştii? L-am omorât când am lovit diamantul şi n-am anulat decuplarea.
Vrei să mă simt mai rău decât o fac deja?
- De ce eşti aşa de satisfăcută? - Ai fi putut lua tu decizia?
Da! Dacă apăsai butonul ăla, l-aş fi scos! Te-am strigat!
Ia-l şi uită-te!
Eram la cinci centimetri de el, ţi-am spus să ridici uşa şi n-ai făcut-o!
Te-am strigat! De ce n-ai făcut-o?
Pentru că a trebuit să iau decizia aceea. Soarta sau Dumnezeu...
Nu! La naiba, nu-l amesteca aici pe Dumnezeu!
- A murit ca noi să încheiem misiunea! - Da, să salvăm lumea!
Nu toată lumea, Josh! Doar trei oameni.
DUPĂ 35 DE ORE ADÂNCIME 3.000 KILOMETRI
Virgil, vă apropiaţi de interfaţa nucleului. Sunteţi gata să intraţi?
Josh? Josh, mă auzi?
Josh, mă auzi?
Suntem gata, Stick.
Doctor Keyes...
Prezent.
Deep Earth, suntem gata să intrăm.
Tocmai am făcut un salt de viteză, până la 95 de noduri.
- 110. - 130.
140.
Asta pentru că nucleul nu e aşa dens pe cât am estimat.
Estimări, mare scofală.
În ritmul ăsta ajungem la nucleul intern în cinci ore. Avem noroc.
- Braz. - Da?
Introdu noua densitate a nucleului în ecuaţia detonării nucleare.
SCENARIU ÎN PREGĂTIRE... EXECUTAT
Te rog, spune-mi că-i suficient.
Eşec?
Focoasele nucleare de 1.000 megatone pe care le-am cărat nu ajung?
- Nu. Materialul nucleului e prea subţire. - De ce?
Unda de energie a exploziilor nu s-ar propaga destul de departe.
Asta e. Ne întoarcem acasă.
Mergem acasă.
Comandantul şi specialistul nostru în armament au murit.
Modulul control armament s-a dus. Nu ştim dacă putem arma focoasele.
Iar planul nostru de a repara miezul nu mai ţine. Am dat greş!
- Nu am dat greş! - Ba da, şi ne ducem acasă.
- Mergem cu alternativa. - Poftim?
Generale, aici e doctor Conrad Zimsky. Trecem la Destiny.
- Repet, trecem la Destiny. - Fir-ar să fie.
Trebuie să ştiu tot ca să-mi fac meseria.
Asta nu trebuie să ştii.
Generale, eu mă ocup de siguranţa acestei misiuni.
Orice afectează asta, e treaba mea. Ce e Destiny?
E o instalaţie. Generatorul Seismic Deep Earth.
D-E-S-T-I-N-Y. "Destiny".
Am crezut că inamicii noştri construiau o armă-generator de unde seismice.
Ar fi putut provoca seisme masive sub teritoriul nostru.
- Nu ştiai cine a făcut-o. - Şi?
Am construit şi noi una. MAD: Distrugere Reciprocă Garantată.
- Prescurtarea ideală. - Frumos.
Ei au construit-o primii. Eu am făcut-o mai bine.
Am îndreptat fascicule electromagnetice pe liniile faliilor tectonice
- şi... - Zimsky.
- De unde ştii că Destiny ar merge? - Pentru că a mers deja.
Asta nu-i o întâmplare. Noi am omorât planeta.
Spui că nucleul e prea mare să-l atingi cu altceva în afară de arme nucleare.
Nucleul e un mare motor. Dai cu o cheie în el şi-l poţi opri.
Deep Earth, aici Virgil. Cerem clarificări privind statutul proiectului Destiny.
- De ce nu ni s-a spus? - Nu trebuia să ştiţi.
Poate că nu vă place asta,
dar e datoria mea şi o fac pentru ţara mea.
Iar dacă noi nu producem astfel de arme, o va face altcineva mai rău.
Jur,
nimeni din administraţia asta n-a ştiut că aşa ceva s-ar putea întâmpla.
Deci instalaţia care a ucis planeta e soluţia ta de rezervă?
Un şoc electric poate opri o inimă dar la fel o poate porni.
Destiny o să meargă.
Nu, n-o să meargă! Dacă trageţi chestia aia cu nucleul paralizat,
- îl destabilizează definitiv. - Da, e un risc.
Dar nu văd o alternativă.
Vor erupe toţi vulcanii. Cutremurele ne vor face praf.
- Doctor Keyes. - Ce e?
Mi-e teamă că n-avem de ales. Acum am ordine de la preşedinte.
- Veniţi acasă. Avem planul B. - Dar planul C?
- Poftim? - Planul C.
Mergem înainte, repornim cumva nucleul.
Dacă nu reuşim, trageţi cu Destiny.
- Nu pot aştepta până ieşiţi. - N-o face. Dăm greş, e Destiny.
- E ridicol! - Ce altceva avem?
Glumeşti? Dacă o fac, suntem morţi! Nici acum nu-i sigur că scăpăm teferi!
Virgil, vă avertizez, vom trage cu Destiny.
Trebuie s-o facem cât mai repede. Dacă mai sunteţi acolo,
veţi fi distruşi... Rebecca?
Nu mă împingeţi să fac asta.
Planul C.
Decizia ta, comandante.
Decizia majorităţii.
Intrăm. Îmi pare rău, domnule.
Sinucigaşi tâmpiţi! Aţi înnebunit?
Repornim nucleul "cumva "?
O idee minunată!
Nu-mi vine să cred că sunt în containerul ăsta cu nişte nebuni!
Nici unul n-aveţi nimic de pierdut!
Eu am de pierdut viaţa mea, mersi frumos! Întoarce nava!
A spus să mergem, mergem! Vreţi să fiţi eroi? Martiri?
Ce? Sunteţi nebuni?
Întoarce! Nu, n-o să mor aşa!
- Nu vreau să mor! - Nu e vorba de noi!
Sunt trei oameni...
Ţine-ţi gura!
Nu e o rablă de navă.
A trebuit s-o fac.
Trebuia să se întâmple cândva.
Ce-i asta?
Staţia de monitorizare a pulsurilor EM.
Doamne, nu!
Vorbeşte, domnule Rat. Bun băiat.
Vă amintiţi microundele invizibile de care zicea Josh?
Sunt aici.
BREŞĂ EM DETECTATĂ
E o parcare...
Doamne!
Cu aceste ştiri îngrozitoare, suntem în direct la San Francisco cu Leo Jacks.
E greu de crezut că jumătate din San Francisco e astăzi în ruine
după cel mai devastator şi misterios eveniment din istoria noastră.
Situaţia de aici e cumplită. Mii de morţi. Mulţi dispăruţi.
Hotelurile,
- spitalele... - Afişează reţeaua electrică.
Toată coasta de vest a căzut.
Ne va trebui fiecare picătură la est de munţi ca să putem activa Destiny.
Încă o furtună EM şi rămânem fără electricitate.
Mai dă-le timp.
Nu mai avem. Sună la Destiny.
Înaintez o plângere către ministerul apărării.
- Rat către Josh. - Dă-i drumul, Rat.
Uite datele EM primare cerute...
Am înţeles.
Primare, primare...
Numere primare.
1, 2, 3, 5,
7, 11, 13, 17...
DESTINY SUNĂ RĂU. POT SĂ AJUT?
NE TREBUIE TIMP. GĂSEŞTE DESTINY. ÎNCETINEŞTE-L!
Aşa.
PROIECTUL DESTINY - ALASKA
James.
Da, domnule?
Da, domnule. Îi dăm drumul, băieţi!
De data asta!
Frumos.
Hai, iubito! Tata vrea să vadă iarăşi cerul.
În regulă. Să încercăm din nou.
- Forţa ta de rotaţie e R pe F. - Nu, R la tine e prea mică.
- Bine... - Stai. Lasă-mă...
De ce râzi?
A fost nevoie de mine şi 400 de genii să concepem primul plan.
- Vrei să ajuţi? - Nu. Vreau să mă duc acasă.
- N-o să se întâmple asta. - Atunci o să murim.
- Aşa e. - Bine, s-o luăm iar de la capăt.
Forţa de progresie depinde de densitate.
Forţa ta de rotaţie e R pe F, dar trebuie să
integrezi volumul.
Uite, gândeşte-te puţin.
Ce avem este...
R pe F, introducem unitatea pi. Ce e V?
- Pentru Dumnezeu! - Bine, îl pocnesc iar!
Nu! Am o teorie.
- Vă interesează? - Da!
Lăsaţi-mă să fumez şi vă spun.
Doamne, îţi mulţumesc. În regulă, fiţi atenţi.
Trebuie să folosim interfaţa undei, da?
O explozie nu ajunge. Gândiţi-vă la pietrele dintr-un bazin.
Arunci o piatră mare în bazin, face pleosc şi gata.
Aruncă una mică, lasă valurile să scadă, mai aruncă una,
încă una, încă una, încă una,
şi dinamica fluidelor, noţiuni de bază.
Valurile se amplifică reciproc geometric.
Sunt mai mari împreună,
cinci explozii mai mici...
Decât una mare.
Armăm focoasele, cum se face.
Le amplasăm în nucleu la milimetru.
Le detonăm cu o acurateţe de milisecunde.
Şi fugim din calea celei mai mari unde nucleare de şoc din istorie.
- Corect. - Da.
Ar trebui să fie destul de simplu.
Calibrare finală a ambelor sisteme de transmisie.
BAZA DE DATE MINISTERUL ENERGIEI
ACCES RESPINS
Taie-l pe rouge, cablul roşu deasupra circuitului.
- Bine. - Nu, stai! Taie dedesubt.
Nu ştiu ce înseamnă.
Extensiile A, B.
Avem confirmare.
- Măriţi puterea în reactor. - Suntem aproape.
PROIECTUL DESTINY
RESTRICŢIONAT
DUPĂ 42 DE ORE ADÂNCIME 4.200 KILOMETRI
- Ne apropiem de nucleul intern. - Focoasele sunt gata.
- Să începem. - Nu.
Bombele nu rezistă la presiunile de acum din afara lansatorului.
Le lansăm şi vor fi strivite instantaneu.
- Bănuiesc că avem un plan D. - Compartimentele lui Virgil.
Punem o bombă în fiecare secţiune şi decuplăm secţiunile.
Ar trebui să reziste intacte până explodează bomba. Ce e?
Virgil n-a fost proiectată să decupleze compartimente intacte.
Astea sunt mecanismele de decuplare a compartimentelor.
Toate sunt conectate printr-un piston principal. Ca cheile la un inel.
Trebuie să ridicăm pistonul ca să decuplăm compartimentele,
- aşa încât bombele să fie lansate. - Unde e pistonul?
- În culoarul pe unde am ieşit. - Ce caută acolo?
Am construit-o în 3 luni, nu m-am gândit că o voi sabota. Îmi pare rău!
- Se duce unul dintre noi? - Corect.
- Cu fluidul nucleic la 5 mii de grade? - Da.
- Foloseşti nitrogen? - Nu mai avem destul.
5.000 grade Celsius. Costumele noastre rezistă la...?
Probabil jumătate.
Deci tu spui că oricine se duce acolo, nu se mai întoarce.
- Împreună. - Da, mulţumesc.
- Aşteaptă. - La trei.
- Bine. - Unu,
doi,
trei!
Mai bine mă duc şi...
mă pregătesc.
Nu, aşteaptă! Nu te supăra.
O clipă, îmi arăţi? Nu! Îmi dai voie?
- Da. - Mulţumesc.
Magie.
Braz,
trei paie de aceeaşi lungime. Cum să-ţi spun...
- E o copilărie. Repetăm. - Nu, n-o să facem asta.
Am crezut că vă bucuraţi.
- Nu ne place să părem proşti. - De ce să fii tu erou?
- E nava mea. - E foarte logic.
De 20 de ani, n-am lucrat decât la Virgil.
Virgil e a mea şi n-o voi lăsa să dea greş.
Nu. Vreţi să ştiţi pentru ce merită să mori? Pentru nava asta.
S-o construieşti, în loc să ţi-o imaginezi.
Dacă Virgil are nevoie de o nouă jertfă, va fi jertfa mea.
Acum mă duc să mă pregătesc.
Sunt gata.
Beck.
Josh.
Ai construit o barcă pe cinste.
Sunt mândru că v-am cunoscut, fraţilor.
Braz.
Edward.
Da, Conrad?
Ai dreptate.
E nava ta.
Dar aş fi vrut foarte mult să fie a noastră.
Compartimentul e izolat, Beck.
Gata.
Deschideţi trapa.
Nu te lăsa, Braz.
Nu te lăsa.
Încheiat manevra manuală! Încă te putem scoate de acolo.
Nu!
Porniţi turbina.
Avem o treabă de făcut. S-o facem.
Haideţi.
- Sistemele de protecţie activate. - Puterea la 85%.
- Măriţi puterea la reactorul zece. - Evacuaţi personalul.
ACCES RESPINS
Nu, aşteaptă! Iisuse!
Doamne! Îmi pare rău.
Gata, e jos.
Ne apropiem de ţintă.
Trebuie să fim exacţi la secundă, băieţi.
Lansarea în 35 de secunde.
Şi...
pornit cronometrul!
Trage-l!
Evacuaţi... şi decuplare!
- Bine. Iniţiaţi secvenţa de tragere. - Domnule...
E ultima noastră şansă.
- Să fii blestemat. - Eu? Prea târziu.
Zece, nouă, opt...
Ce e asta?
PROIECTUL DESTINY ACCES CENTRAL
Eşti al meu!
Patru, trei, doi...
Cineva a redirijat fluxul nostru energetic.
- Unde s-a dus? - Pare-se că în...
Coney Island.
Stilul tău kung fu nu e puternic.
Cât durează repornirea?
La treabă!
Generale! Te pot ajuta cu ceva?
Cronometrul pornit.
Evacuaţi. Decuplare.
Decuplare.
Trage-l.
Bine. Să aruncăm ultima pietricică de 200 de megatone în bazin.
- Am vrut să fiu mare în fizică nucleară. - Propagarea energiei...
Fizică la un nivel superior. Am obţinut lungimile de undă prin tomografie.
- Şi le-am multiplicat cu 800. - 600.
Ai compensat marja tomografică? Să corectăm cronometrele!
Nu sunt cronometrele. N-o să meargă! Nu e suficient.
- Ce anume? - Ultima bombă.
- Ca să încheie unda? - Trebuie să fie cu 30% mai mare.
Asta ar fi vreo două, trei kilograme de plutoniu. De unde?
Ne-a lovit un val de energie. Nu pot menţine direcţia!
- Decuplez sectorul în 50 secunde. - Nu, Beck! Aşteaptă!
- Împinge! - Împinge tu!
Nu vă aud.
- Mi-a prins umărul! - Împinge!
Băieţi? Evacuarea!
Evacuarea!
- Valul energetic a tăiat comunicaţiile! - Nu reuşesc.
Du-te.
- Nu pot... - Bine.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Mă auziţi? Corectez traiectoria. Acum!
Împinge!
Decuplare în zece...
secunde!
Josh, du-te!
leşi afară!
Acum! leşi! Acum!
Du-te!
Josh!
Pentru ultima bombă, ca s-o faci mai mare,
foloseşte barele de combustibil de la reac...
Decuplare.
Te-am auzit, Zimsky, te-am auzit.
Beck!
Beck, mă auzi? Dacă ai o idee mai bună, spune acum!
Avem doar 3 minute s-o lansăm pe asta!
Nu te pot auzi.
Beck.
NIVELUL RADIAŢIILOR NIVELUL TEMPERATURII
ALARMĂ
Josh? Vino aici.
Eşti în regulă?
- Îmi scoţi mănuşile? - Doamne!
Te rog.
A trebuit să amplific explozia. Îmi pare rău.
- Stai, aduc trusa de prim ajutor. - Nu. Stai aici o clipă.
- Am încercat să te chem. - Ştiu. Au căzut legăturile.
- Bine. - Ştiu ce ai făcut.
- Nu avem destulă energie... - Ştiu.
- ...să ne întoarcem. - Ai procedat corect.
Eu aş fi procedat la fel.
Unde e Zimsky?
Vino încoace.
Ai făcut bine.
Un minut până la prima explozie.
12 până când ne loveşte suflul ei.
Am sperat că ne sufocăm până atunci.
TEMPERATURA CRITICĂ
Beck!
Beck! Beck!
Dar dacă-ţi dau destulă energie pentru turbină? Nu laserul, turbina?
De unde?
Căldura nucleului. Are 5.000 de grade Celsius.
Neobţinium converteşte căldura!
Deci nava asta e ca un mare panou solar! Am nevoie de ajutorul tău.
Numărul doi!
Haide! Haide!
Aici,
în marele, infinitul incognoscibil,
omul ajunge să cunoască cel mai important lucru,
pe sine însuşi.
Poate înţelege...
Ce dracu' fac?
- Avem rotaţie completă! - Se învârteşte!
Perfect!
Unde e?
Haide, repede!
- E ultimul? - Da.
Aşteaptă câteva secunde.
A mers!
Pregăteşte-te să simţi ditamai forţa.
420 de noduri.
- Aşa mai merge. - 440.
Unde e epicentrul cutremurului?
E o undă gigantică de şoc! Planeta se vindecă.
La viteza asta, drumul spre casă va fi cu o treime mai scurt.
Suntem pe şuvoaiele de magmă. Roagă-te să nu dăm de o fundătură,
altfel o să ducem lipsa laserului!
În regulă, copilotule, încotro?
Densitatea fluidului e mai mare la stânga. Mergi cu curentul.
DUPĂ 16 ORE
Încotro s-au îndreptat?
A ieşit printre plăcile tectonice, undeva lângă Hawaii.
Se închid prea repede. Nu ştiu dacă...
Reuşeşti.
SEMNAL PIERDUT
I-am pierdut, Stick, şi eu...
DUPĂ 4 ORE
Ce s-a întâmplat cu energia?
Ne alimentam de la căldură. Aici jos e foarte frig.
Ia partea frumoasă a lucrurilor.
- N-o să murim fierţi. - Totdeauna iei partea frumoasă?
Totdeauna.
În regulă, să evaluăm.
Nu avem sisteme de comunicaţie.
Putem fi la o adâncime de 250 de metri sau 250 de kilometri.
Suntem într-un trabuc de neobţinium şi emitem semnal radio cât un bolovan.
Avem emisie de ultrasunete, dar nimeni nu ascultă frecvenţele alea.
Şi...
nimeni nici măcar nu ştie că suntem în viaţă.
În regulă. Lasă-mă un minut.
LÂNGĂ HAWAII
Nici o speranţă.
Trebuie să fie aproape.
Domnule Rat, chiar dacă mai sunt în viaţă,
- nu ne pot contacta. - Puntea.
Submarinul recepţionează ceva.
- Ei ce cred? - Pune-l prin hidrofon.
Balene.
Nu e zona lor obişnuită. Se mai întâmplă de când cu, cum îi zice?
- "Împleticeală orbitală"? - Da, aşa îi zice.
Mulţumesc, căpitane.
- Cred că am terminat aici. - Domnule general.
Aici e căpitanul. Operaţiunile de salvare s-au încheiat.
Sunt balene! Sunt balene!
Hei! Generale!
Sunt balene! Ultrasunetele!
Le cântă! Trebuie să găsim balenele!
Noiembrie Rază X, aici Noiembrie-Eco-6-1-0. Schimb...
Staţi aşa, văd balenele.
Acum e treaba voastră. E interesant.
Balenele dau târcoale la ceva. Avem un ecou puternic!
Adâncime 250 de metri. Categoric e ceva acolo jos.
- Am spus că merge cu ultrasunete. - Nu oboseşti să ai dreptate?
Ba da.
Deci, ce urmează?
Fac un duş.
Apoi mă întorc la NASA, probabil.
Tu?
Pizza cu salam, ardei gras, ceapă,
ciuperci mai multe, iar apoi un duş.
Iar apoi înapoi în clasă.
NASA ar şti să aprecieze câţiva bărbaţi capabili, ştii?
Da.
Din păcate, acelaşi lucru e valabil şi cu studenţii mei la geofizică.
Ştii ce mă supără cel mai tare?
Bob, Serge, Braz, Zimsky,
nimeni n-o să ştie vreodată ce au făcut sau de ce au murit.
Doar dacă...
se află cumva.
Nici să nu te gândeşti.
Aşa e.
VENEŢIA, CALIFORNIA DUPĂ O SĂPTĂMÂNĂ
CAFENEA INTERNET
ÎNCĂRCARE... REŢEA RAT
În regulă, să-i dăm drumul.
SINCRONIZARE REŢEA
Frumos.
SINCRONIZATĂ
EROI NECUNOSCUŢI.DOC
Se pare că omenirea a supravieţuit datorită
eroismului a şase indivizi remarcabili...
Această navetă minunată, Virgil, l-a avut căpitan pe astronautul Bob Iverson...
- Edward Brazzelton... - Doctor Conrad Zimsky...
Astăzi, pe Capitol Hill, toată lumea pune aceeaşi întrebare,
"Ce e proiectul Destiny?"
Destiny, îţi prezint lumea.
Lume, ţi-l prezint pe Destiny.
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/s4d5 Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari